Справа № 761/41064/25
Провадження № 2/761/4716/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:   Волошина В.О.
при секретарі:    Харечко О.В.,
за участі:
представника позивача:   ОСОБА_1 , 
представника відповідача 2:   ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Тетяни Іонівни про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії; визнання права власності в порядку спадкування за законом на пенсію, яка була нарахована та належала спадкодавцю; стягнення суми пенсії, яка була нарахована та належала спадкодавцю, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2025р. позивач ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із вказаним позовом до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Т.І., в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив суд:
- скасувати постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Т.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 вересня 2025р. (далі по тексту - вимога № 1);
- визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом на пенсію у розмірі 145205,06 грн., яка була нарахована та належала його батьку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя (далі по тексту - вимога № 2);
- стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача 145205,06 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що після смерті його батька відкрилася спадщина. Позивач, як спадкоємиць першої черги за законом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. До складу майна, на яке позивач просить визнати право власності, входить сума пенсії, нарахована спадкодавцю на виконання судового рішення у справі № 640/9141/22, однак не отримана ним за життя.
Позивач зазначав, що приватний нотаріус Лубніна Т.І., постановою від 13 вересня 2025р. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на неодержану суму пенсії, оскільки вона не має можливості встановити чи існує недоодержана сума пенсійного забезпечення, на яку мав право померлий та який розмір недоодержаної суми. На думку позивача, зазначена постанова є незаконною. 
Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений був звернутись до суду, з вказаним позовом, для захисту своїх прав.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025р. позовну заяву залишено без руху. 
21 жовтня 2025р. на адресу суду надійшла заява сторони позивача про усунення недоліків та виправлена редакція позову.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено справу в підготовче засідання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2026р. закрито підготовче засідання та призначено справу розгляду по суті.
До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, в судове засідання свого представника не направив, поважності причин неявки представника до суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав.
Представник відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Т.І. також, клопотав перед судом про розгляд справи у відсутність відповідачки, заявлені позовні, в частині вимог до приватного нотаріуса вважає безпідставними та необґрунтованими.
В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21 вересня 2024р. Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис № 15889 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .
У встановленому законом порядку, позивачем було подано заяву про прийняття спадщини, після смерті батька, та Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лубніною Т.І. було відкрито спадкову справу щодо майна померлого.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини, як спадкоємці першої черги за законом зверталися також: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак зазначені спадкоємці, подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття належної їм частки спадкового майна на користь позивача ОСОБА_3 . Доказів відкликання таких заяв або визнання їх недійсними матеріали справи не містять.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 жовтня 2022р., по справі № 640/9141/22, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задоволено частково; визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії з 01 грудня 2019р. та зобов`язано здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі 62 % суми грошового забезпечення, на підставі відповідної довідки, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії.
На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025р. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надало перерахунок пенсії ОСОБА_4 , проведений у грудні 2022р., на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/9141/22. За цим розрахунком за період з 01 грудня 2019р. по 31 грудня 2022р. нарахована заборгованість у сумі 145205,06 грн.
Постановою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Т.І. від 13 вересня 2025р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на неодержану суму пенсії, у зв`язку з ненаданням Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві інформації щодо розміру такої пенсії та запереченням пенсійного органу щодо включення цих коштів до складу спадщини.
Таким чином, на час ухвалення рішення судом розмір грошових коштів, що були нараховані спадкодавцю за життя, але не були ним одержані, визначений належним доказом та становить 145205,06 грн.
Відповідно до ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
За змістом статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтями 1217, 1223 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За змістом статей 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, у тому числі на користь будь-кого зі спадкоємців за законом незалежно від черги.
Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено спеціальний порядок виплати сум пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такі суми виплачуються членам його сім`ї за умови звернення не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера.
Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2020р. у справі № 428/6685/19 зазначив, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови звернення за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу такі особи не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Також у вказаній постанові Верховний Суд звернув увагу, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022р. у справі № 243/13575/19 викладено підхід, за яким призначені соціальні виплати, право на які належало спадкодавцю, але які не були отримані ним за життя, можуть бути об`єктом спадкування. Для цієї справи істотним є те, що грошове право спадкодавця не є абстрактним правом на майбутнє пенсійне забезпечення, а підтверджене судовим рішенням та подальшим розрахунком пенсійного органу.
Суд враховує, що спірна сума не є вимогою про первинне призначення пенсії чи перерахунок, нерозривно пов`язаною з особою спадкодавця. Навпаки, йдеться про вже визначену, нараховану та обліковану органом Пенсійного фонду суму заборгованості, яка належала ОСОБА_4 за життя на підставі судового рішення у справі № 640/9141/22, проте не була виплачена йому до дня смерті.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що грошові кошти у розмірі 145205,06 грн., нараховані ОСОБА_4 та не отримані ним за життя, підлягають переходу до позивача як спадкоємця, який прийняв спадщину, з урахуванням відмов інших спадкоємців від прийняття спадщини на його користь.
Водночас вимога № 1, про скасування постанови Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Т.І. від 13 вересня 2025р. задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії; у разі відмови нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову та роз`яснює порядок її оскарження.
Судом встановлено, що на час винесення оскаржуваної постанови нотаріус не мав належного підтвердження розміру недоотриманої пенсії, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві на запит нотаріуса відповідну інформацію не надало. Нотаріус не наділений повноваженнями самостійно визначати розмір пенсійної заборгованості або замінювати собою орган Пенсійного фонду у питанні її розрахунку.
За таких обставин відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на невизначену і документально не підтверджену на той час суму не може бути визнана безпідставною чи незаконною. Надання відповідного розрахунку вже під час судового розгляду свідчить про наявність підстав для судового захисту прав позивача, як спадкоємця за законом, однак не доводить протиправності дій нотаріуса на момент прийняття постанови від 13 вересня 2025р.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога № 1 не підлягає до задоволення, а з метою захисту прав позивача, як спадкоємця першої черги за законом, після смерті його батька, слід задовольнити вимоги №№ 2, 3, визнати за позивачем права власності, в порядку спадкування за законом на нараховану та недоотриману пенсію його батька в розмірі 145205,06 грн., та стягнути вказану суму на його користь з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1452,05 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. ст. 317, 319, 1212, 1216, 1217, 1220, 1221, 1223, 1265, 1268, 1273, 1274 ЦК України; статтями 49, 50 Закону України «Про нотаріат», статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. № 7, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (код ЄДРПОУ: 42098368, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Тетяни Іонівни (місцезнаходження: м. Київ, вул. Туполєва, буд. 8, прим. 5, 6) про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії; визнання права власності в порядку спадкування за законом на пенсію, яка була нарахована та належала спадкодавцю; стягнення суми пенсії, яка була нарахована та належала спадкодавцю - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді нарахованої та невиплаченої пенсії в розмірі 145205 /сто сорок п`ять тисяч двісті п`ять/ грн. 06 коп.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_3 , нараховану та невиплачену пенсію в розмірі 145205 /сто сорок п`ять тисяч двісті п`ять/ грн. 06 коп.; судовий збір у розмірі 1452 /одна тисяча чотириста п`ятдесят дві/ грн. 05 коп.
В решті позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або справа розглядалась без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 29 червня 2026р.

Суддя: