ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2026	м. Дніпро	Справа № 915/1139/25	

за позовом Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, с. Новомар`ївка, Миколаївська область 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", м. Дініпро 
про стягнення суми передоплати у розмірі 39 750 грн., інфляційної складової у розмірі 7639,80 грн., 3% річних у розмірі 1 862,26 грн. 

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.
Новомар`ївська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення суми передоплати у розмірі 39 750 грн., інфляційної складової у розмірі 7 639,80 грн., 3% річних у розмірі 1 862,26 грн.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 позовну заяву Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області направлено для розгляду за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.
Ухвалою суду від 01.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 915/1139/25 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позивач вказав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (надалі – постачальник) та Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (надалі - покупець) було укладено договір про закупівлю товару № 21/01-1Т від 30.01.2023 (надалі - договір).
Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність бензин А-95 (код ДК 021:2015:09130000-9 Нафта і дистиляти) (надалі - товар), а покупець зобов`язується сплатити і прийняти товар.
Відповідно до розділу 1 договору, одиниця вимірювання: літр.
Кількість: 930 літрів.
Ціна 1 літра товару: 50 грн. з ПДВ.
Пунктом 3.1 договору встановлено, що ціна цього договору становить 46 500 грн., у тому числі ПДВ 3 042,06 грн..
Пунктом 4.1 договору визначені умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку - фактурі та накладній і дійсна протягом дня їх виписки. 
Позивач стверджує, що на виконання умов договору, покупцем було перераховано постачальнику передоплату у загальному розмірі 46 500 грн.
Відповідно до п. 5.2.1 договору, передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-карт.
Пунктом 5.2.2 договору передбачено, що скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.
Пунктом 5.1 договору визначено, що строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу.
Позивач вказав, що пред`являв на АЗС постачальника придбані скретч-картки задля фактичного отримання нафтопродуктів.
Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не поставив позивачу пальне за придбаними останнім скретч - картками у повному обсязі. Всього відповідачем було поставлено позивачу нафтопродукти на загальну суму 6 750 грн. Скретч-картки на загальну суму 39 750 грн. залишились не реалізовані.
Позивач зазначив, що про неможливість фактичної реалізації придбаних скретч-карток позивач повідомив відповідача у претензії від 21.04.2025, у якій вимагав від останнього протягом одного місяця з моменту отримання цієї претензії повернути суму передоплати у розмірі 39 750 грн.
Позивач вказав, що відповідач порушив свої зобов`язання та не повернув позивачу суму передоплати у розмірі 39 750 грн.
На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу до сплати інфляційну складову у розмірі 7 639,80 грн. за загальний період з січня 2024 року по червень 2025 року та 3% річних у розмірі 1 862,26 грн. за загальний період з 01.01.2024 по 24.07.2025.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ. 
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача передоплати за договором про закупівлю товару № 21/01-1Т від 30.01.2023 у розмірі 39 750 грн., інфляційної складової у розмірі 7 639,80 грн., 3% річних у розмірі 1 862,26 грн.
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був оплачений позивачем товар, у якому розмірі; в які строки товар мав бути поставлений відповідачем), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був поставлений відповідачем оплачений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником. 

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (надалі – постачальник) та Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (надалі - покупець) було укладено договір про закупівлю товару № 21/01-1Т від 30.01.2023 (надалі - договір).
Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п. 10.2 договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023.
Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність бензин А-95 (код ДК 021:2015:09130000-9 Нафта і дистиляти) (надалі - товар), а покупець зобов`язується сплатити і прийняти товар.
Відповідно до розділу 1 договору, одиниця вимірювання: літр.
Кількість: 930 літрів.
Ціна 1 літра товару: 50 грн. з ПДВ.
Пунктом 3.1 договору встановлено, що ціна цього договору становить 46 500 грн., у тому числі ПДВ 3 042,06 грн..
Пунктом 4.1 договору визначені умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку - фактурі та накладній і дійсна протягом дня їх виписки. 
Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. 
На виконання умов договору, покупцем було перераховано постачальнику передоплату у загальному розмірі 46 500 грн.
Відповідно до п. 5.2.1 договору, передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-карт.
Пунктом 5.2.2 договору передбачено, що скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.
Пунктом 5.1 договору визначено, що строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу.
Позивач пред`являв на АЗС постачальника придбані скретч-картки задля фактичного отримання нафтопродуктів.
Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не поставив позивачу пальне за придбаними останнім скретч - картками у повному обсязі. Всього відповідачем було поставлено позивачу нафтопродукти на загальну суму 6 750 грн. Скретч-картки на загальну суму 39 750 грн. залишились не реалізовані.
Про неможливість фактичної реалізації придбаних скретч-карток позивач повідомив відповідача у претензії від 21.04.2025, у якій вимагав від останнього протягом одного місяця з моменту отримання цієї претензії повернути суму передоплати у розмірі 39 750 грн.
Претензія від 21.04.2025 була направлена на адресу постачальника 30.04.2025 поштовим відправленням № 5540104956494 та вручена одержувачу 06.05.2025. 
Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).
В постанові Великої палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 викладено правову позицію про те, що у постачальника виникає зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки. 
Тобто, для визначення моменту виникнення у постачальника обов`язку повернути замовнику суму попередньої оплати, необхідно встановити строк настання обов`язку постачальника поставити товар.
Так, як було вказано вище, пунктом 5.1 договору визначено, що строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу.
Однак, скретч-картки не містять терміну їх дії.
Відтак, за умовами укладеного договору не визначено строку поставки товарів. 
Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Слід звернути увагу на те, що покупець не направляв постачальнику вимогу про поставку товару. У претензії від 21.04.2025 покупець вимагав тільки повернути невикористану частину попередньої оплати.
Разом з тим, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним, суди не повинні допускати "надмірного формалізму".
Верховний Суд у застосуванні положень частини другої статті 693 ЦК України неодноразово наголошував на тому, що умовою їх застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки закон не визначив форми пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 910/3611/23, від 09.02.2023 у справі № 910/5041/22, від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17 (на яку посилається Скаржник у касаційній скарзі).
За таких обставин слід вважати, що відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку позивач зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України, звернувшись до відповідача із претензією від 21.04.2025. 
А отже, постачальник мав повернути покупцю невикористану частину попередньої оплати у розмірі 39 750 грн. у місячний строк від дня отримання цієї претензії (як то вказано в ній), а саме до 06.06.2025 включно.
Однак, відповідач порушив свої зобов`язання та не повернув позивачу суму передоплати у розмірі 39 750 грн.
За таких обставин, позовні вимоги Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про повернення суми попередньої оплати у розмірі 39 750 грн. є обґрунтованими.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу до сплати інфляційну складову у розмірі 7 639,80 грн. за загальний період з січня 2024 року по червень 2025 року та 3% річних у розмірі 1 862,26 грн. за загальний період з 01.01.2024 по 24.07.2025.
Перевіривши надані позивачем розрахунки суд встановив, що позивачем було неправильно визначено період прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов`язання.
Як було вказано вище, у постачальника виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати 06.06.2025.
Відтак, відповідач є таким, що прострочив своє грошове зобов`язання, з 07.06.2025.
За розрахунком суду, 3% річних на суму боргу 39 750 грн. за період з 07.06.2025 по 24.07.2025 становлять 156,82 грн.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 3% річних є обґрунтованими у розмірі 156,82 грн.
За розрахунком суду, інфляційна складова на суму боргу 39 750 грн. за період з червень 2025 року становлять 318 грн.
А отже, позовні вимоги про стягнення інфляційної складової є обґрунтованими у розмірі 318 грн. 

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 21/01-1Т від 30.01.2023 (т. 1 а.с. 13 - 15), платіжною інструкцією (т. 1 а.с. 16), копіями скретч-карток (т. 1 а.с. 17 - 19), претензією (т. 1 а.с. 21), доказами направлення претензії (т. 1 а.с. 25 - 26).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. 
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми передоплати у розмірі 39 750 грн., 3% річних у розмірі 156,82 грн. та інфляційної складової у розмірі 318 грн. 
У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 1 705,44 грн. та інфляційної складової у розмірі 7 321,80 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

ЩОДО ПОКЛАДЕННЯ НА ВІДПОВІДАЧА ВИТРАТ ПОЗИВАЧА НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ АДВОКАТА. 
У позові позивач просить суд покласти на відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5 500 грн.
У якості доказів надання адвокатом Мірошниченко Оленою Василівною Новомар`ївській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області юридичних послуг під час розгляду справи № 915/1139/25 позивачем долучено до суду: договір про надання правничої допомоги від 15.04.2025 № 38, акт приймання - передачі виконаних робіт № 3 від 16.06.2025, ордер ВЕ №1153799 від 23.07.2025, платіжну інструкцію № 23/06-2025 від 24.06.2025.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до акту приймання - передачі виконаних робіт № 3 від 16.06.2025, фактично адвокатом були надані позивачу юридичні послуги на загальну суми 5 500 грн., які складаються з:
- підготовки претензії з направленням її в електронному вигляді та поштою - 500 грн.;
- підготовки матеріалів до суду; аналізу правової ситуації клієнта; підготовки правової позиції - 2 000 грн.;
- підготовки позовної заяви - 3 000 грн.
Розмір фактичних витрат позивача на правову допомогу адвоката підтверджений належними доказами та співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.
За таких обставин, витрати позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 5 500 грн. слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог, а саме покласти на відповідача у розмірі 4 491,92 грн.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (місцезнаходження: 69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул.Діагональна, будинок 8, кімната 21; ідентифікаційний код: 39821153) на користь Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (місце реєстрації: вул. Данила Галицького, 24, с. Новомар`ївка, Миколаївська область, 55424; ідентифікаційний код: 4376009) суму передоплати у розмірі 39 750 грн., 3% річних у розмірі 156,82 грн., інфляційну складову у розмірі 318 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4 491,92 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 473,01 грн. 
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 1 705,44 грн. та інфляційної складової у розмірі 7 321,80 грн.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений та підписаний 27.05.2026.

Суддя М.О. Ніколенко