УХВАЛА
10 червня 2026 року
м. Київ

справа № 369/8959/24
провадження № 61-7734ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Криницької Наталії Віталіївни на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2026 року у справі за позовом приватного підприємства «АГРОТРЕЙД ГРУПП» до Головного управління держпродспоживслужби в Київській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, скасування реєстрації, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію машини, визнання права власності за набувальною давністю, 
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року приватне підприємство «АГРОТРЕЙД ГРУПП» (далі - ПП «АГРОТРЕЙД ГРУПП») звернулося до суду з позовом до Головного управління держпродспоживслужби в Київській області (далі - ГУ держпродспоживслужби 
в Київській області), ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, скасування реєстрації, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію машини, визнання права власності за набувальною давністю.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2024 року прийнято до провадження вказану справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2026 року у задоволенні позову ПП «АГРОТРЕЙД ГРУПП» до 
ГУ держпродспоживслужби в Київській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, скасування реєстрації, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію машини, визнання права власності за набувальною давністю відмовлено.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області 
від 27 березня 2026 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката 
Криницької Н. В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 369/8959/24 за позовом ПП «АГРОТРЕЙД ГРУПП» до ГУ держпродспоживслужби в Київській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, скасування реєстрації, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію машини, визнання права власності за набувальною давністю задоволено частково.
Ухвалено додаткове рішення у вищевказаній справі.
Стягнуто з ПП «АГРОТРЕЙД ГРУПП» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.
У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погоджуючись із протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Криницька Н. В. 11 березня 2026 року подала через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Криницька Н .В. зазначала, що повний текст оскаржуваної ухвали не отримувала, судом у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали. Зазначала, що 10 лютого 2026 року та 06 березня 2026 року зверталася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявами про видачу повного тексту ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Криницької Н. В. на протокольну ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року залишено без руху.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що представник ОСОБА_1 - адвокат Криницька Н. В. звернулася до суду 
з апеляційною скаргою з порушенням процесуального строку.

22 квітня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Криницької Н. В. надійшла заява про усунення недоліків. В обґрунтування зазначеної заяви представник заявника зазначала, що їй не було відомо про те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції протокольно до моменту отримання повного тексту рішення. Крім того, вказувала, нею вчинялися активні дії щодо отримання оскаржуваної ухвали, а саме подача заяв про видачу копії ухвали про повернення зустрічної позовної заяви. Зазначала, що внаслідок порушення процесуальних строків виготовлення повного тексту оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, скаржник не зміг вчасно подати апеляційну скаргу на вказану ухвалу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 травня 2026 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Криницької Н. В. на протокольну ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року у справі за позовом ПП «АГРОТРЕЙД ГРУПП» до ГУ держпродспоживслужби в Київській області, 
ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію машини, визнання права власності за набувальною давністю відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, Київський апеляційний суд виходив з того, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Криницькою Н. В. не наведені обґрунтовані причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження, що не залежали від волі заявника і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість заявника своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк або аргументи, які 
б свідчили про дотримання ним такого строку.

Також суд апеляційної інстанції вказав, що причини щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, на які представник посилався в апеляційній скарзі, ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2026 року не визнані поважними, а та обставина на, яку посилається в заяві про усунення недоліків, спростовується матеріалами справи.

08 червня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Криницька Н. В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2026 року (надійшла до суду 08 червня 2026 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції постановив процесуальну ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження без урахування всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення питання поновлення строку на апеляційне оскарження протокольної ухвали суду, 
з порушення норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права. Ухвала суду апеляційної інстанції є невмотивованою та такою, е відповідає нормам діючого законодавства.
Вказує, що 10 лютого 2026 року у справі № 369/8959/24 відбулося підготовче судове засідання, під час якого суд відмовив у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ПП «АГРОТРЕЙД ГРУПП», поданої у справі № 369/8959/24 та усно зазначив, що задоволення зустрічного позову не виключає повністю або частково задоволення первісного позову. 24 лютого 2026 року з метою отримання повного тексту ухвали адвокат Криницька Н. В. вперше подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області через підсистему «Електронний суд» заяву про направлення ухвали про повернення зустрічної позовної заяви.
04 березня 2026 року у справі № 369/8959/24 відбулося судове засідання, за підсумками якого було прийняте рішення про відмову у задоволенні первісного позову.
06 березня 2026 року адвокат Криницька Н. В. повторно подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області через підсистему «Електронний суд» заяву про видачу примірника/копії ухвали про повернення зустрічної позовної заяви. На зазначену заяву суд першої інстанції не відреагував.
11 березня 2026 року, так і не дочекавшись отримання примірника/копії ухвали Києво Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року, представник заявника подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 
2026 року у справі № 369/8959/24 про повернення зустрічної позовної заяви.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваної ухвали.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень 
у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову 
в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу 
в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства 
є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.
Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів 
з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою 
в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
Європейський Суд з прав людини зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини 
і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «DeGeouffre dela Pradellev. France» 
від 16 грудня 1992 року).
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у рішеннях 
у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 10 лютого 2026 року адвокат Криницька Н. В. приймала участь особисто, судом було оголошено ухвалу та мотиви, які стали підставою для відмови в прийнятті зустрічної позовної заяви.

Не погоджуючись із протокольною ухвалою суду першої інстанції, 11 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» адвокат Криницька Н. В. подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник заявника вказувала, що повний текст оскаржуваної ухвали не отримувала, судом у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали. Зазначала, що 10 лютого 2026 року та 06 березня 2026 року зверталася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявами про видачу повного тексту ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2026 року апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Криницької Н. В. залишено без руху 
з наданням строку для усунення недоліків, а саме - для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення.

22 квітня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Криницької Н. В. надійшла заява про усунення недоліків.
В обґрунтування зазначеної заяви зазначила, що їй не було відомо про те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції протокольно до моменту отримання повного тексту рішення. Крім того, зазначає, що представником заявника вчинялися активні дії щодо отримання оскаржуваної ухвали, а саме подача заяв про видачу копії ухвали про повернення зустрічної позовної заяви. Посилалася на те, що внаслідок порушення процесуальних строків виготовлення повного тексту оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, скаржник не зміг вчасно подати апеляційну скаргу на вказану ухвалу.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 травня 2026 року відмовлено 
у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Криницької Н. В. на протокольну ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року.

Суд апеляційної інстанції вірно вказав, що судовому засіданні 10 лютого 2026 року адвокат Криницька Н. В. приймала участь особисто.
Отже, адвокату Криницькій Н. В. було відомо про постановлення судом ухвали про відмову в прийнятті зустрічного позову 10 лютого 2026 року, при цьому ОСОБА_1 та адвокат Криницька Н. В. не були позбавлені можливості оскаржити в апеляційному порядку дану протокольну ухвалу у строк, визначений законом, долучивши до апеляційної скарги копію протоколу судового засідання, у якому було постановлено оскаржувану протокольну ухвалу.

Відтак, враховуючи процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали, останнім днем для подачі апеляційної скарги є 25 лютого 2026 року, однак апеляційну скаргу було подано лише 11 березня 2026 року.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд 
не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Такий правовий висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі 
№ 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі № 171/1584/18 (провадження № 14-432цс19).
Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Криницької Н. В. на протокольну ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року подана з пропуском строку апеляційного оскарження, обґрунтовано, відповідно до вимог статей 357, 358 ЦПК України, відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки скаржником не надано обґрунтованого клопотання про поновлення строку подачі апеляційної скарги та не зазначено поважних причин пропуску строку, тому були відсутні підстави для поновлення строку. 
Процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, є дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на незловживання процесуальними правами.
Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 11 травня 2026 року у справі за позовом приватного підприємства «АГРОТРЕЙД ГРУПП» до Головного управління держпродспоживслужби в Київській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, скасування реєстрації, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію машини, визнання права власності за набувальною давністю відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк