РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
03 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/22045/25	
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Військової частини НОМЕР_1 	
 	про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за період з квітня 2025 по 28 серпня 2025, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі - 493 332,40 (чотириста дев`яносто три тисячі триста тридцять дві гривні 40 копійок); 
2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за період з квітня 2025 по серпень 2025 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі - 493 332,40 (чотириста дев`яносто три тисячі триста тридцять дві гривні 40 копійок); 
3. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 22 863 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні за період з травня 2025 по 16.08.2025 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі – 60 926,50 грн 00 коп. (шістдесят тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень 50 копійок);
4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 22 863 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні за період з травня 2025 по 16.08.2025 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі – 60 926,50 грн 00 коп. (шістдесят тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень 50 копійок); 
5. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», а саме додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за весь час затримки за період з квітня 2025 по серпень 2025, в розмірі - 19 399 (дев`ятнадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять гривень); 
6. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», а саме додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за весь час затримки за період з квітня 2025 по 16.08.2025 в розмірі - 19 399 (дев`ятнадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять гривень).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час проходження військової служби отримав тяжке поранення, у зв`язку з чим тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, в тому числі закордонних. Стверджує, що має право нарахування і виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та виплату грошового забезпечення. Вважає дії відповідача щодо ненарахування і невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди у належному розмірі є безпідставними і протиправними, а тому просив позов задовольнити.
Ухвалою суду від 05.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
19.12.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача, надійшов до суду відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечує і зазначає, що відповідно до ч. 11 ст.10 1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та до п. 6.13 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку. Зазначає, що враховуючи вищезазначені норми законодавства позивачу було виплачено грошове забезпечення та додаткову винагороду від дня отримання поранення 13.03.2024 за весь час лікування (але не більше 12 місяців) по 30.03.2025 включно, відповідно до наданих позивачем документів. Також зазначає, що позивачем пропущено трьохмісячний строк звернення до суду з даним позовом. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
28.12.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Суд встановив, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .
Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави y зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 1977 від 13.08.2024, виданої сержанту ОСОБА_1 , підтверджується той факт, що позивач в період з 05.02.2024 по 17.03.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Курилівській сільській територіальній громаді Куп`янського району Харківської області.
13.03.2024 року під час скиду боєприпасу з БПЛА поблизу н.п. Табаївка Куп`янського району Позивач отримав тяжке поранення: травматична ампутація обох нижніх кінцівок, акубаротравма, МВТ правого ока, що підтверджується копією довідкою форми 100 від 17.03.2024. 
Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.03.2024 №402, виданою Військовою частиною НОМЕР_2 , сержант ОСОБА_1 13.03.2024 отримав мінно-вибухову травму, травматичну ампутацію двох нижніх кінцівок, акубаротравму, травму правового ока, під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини північно-східніше населеного пункту Табаївка Куп`янського району Харківської області в результаті скиду боєприпасу з БПЛА. Під час отримання поранення перебував у засобах індивідуального захисту - бронежилет та каска. В тверезому стані.
Внаслідок отриманих травм позивач у період з 18.03.2024 по 22.01.2025 року проходив безперервне стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я України, що підтверджується наявною в матеріалах справи медичною документацією (виписками епікризами із медичної картки стаціонарного хворого та довідками ВЛК).
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від16.05.2024 року, сержант ОСОБА_1 був зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .
23.01.2025 по 27.06.2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні за кордоном при Національному реабілітаційному центрі «Вайварі», Державне товариство з обмеженою відповідальністю (Республіка Латвія) з наступним діагнозом: Основний - Т93.6 Наслідки розтрощеної травми та травматичної ампутації 5 нижньої кінцівки. Наслідки воєнної травми (13.03.2024 року): вогнепальне поранення правої орбіти з деструкцією правого ока, багато-фрагментарні переломи кісток обох стегон і гомілок з обширним пошкодженням м`яких тканин, м`язів і судин. Енуклеація правого ока, трансфеморальна ампутація правої ноги, трансфеморальна ампутація лівої ноги (18.03.2024 року).
28.07.2025 по 20.08.2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні при КНП «Сарненська ЦРЛ» Реабілітаційної допомоги, що підтверджується випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 9571 від 20.08.2025.
Відповідно до свідоцтва про хворобу № 2025-0708-0808-2434-7 від 08.07.2025 року військово-лікарська комісія при Госпітальній військово-лікарській комісії хірургічного профілю «Військово медичний клінічний центр Західного регіону» за розпорядженням від 08.07.2025 № 4670 провела огляд, ОСОБА_1 за результатами якого, було встановлено наступне: Т94.0 Наслідки вибухової травми (13.03.2024): акубаротравми, вогнепальних осколкових поранень обох гомілок з переломом обох кісток лівої, правої великогомілкової кісток, лівої стопи з вогнепальними переломами кісток, турнікетного синдрому у вигляді у вигляді суб`єктивного шуму, ампутаційних кукс правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини стегна після операції ампутації та реампутації (18.03.2024, 16.04.2024), лівої нижньої кінцівки на рівні середньої третини стегна після операції ампутації (18.03.2024) зі значним порушенням функції обох нижніх кінцівок. Синдром фантомного болю. Анофтальм, зміцнілий рубець верхньої повіки справа внаслідок вогнепального осколкового проникаючого поранення правої орбіти з наявністю внутрішньоорбітальних сторонніх тіл, з травматичним руйнуванням правого ока, вогнепального поранення верхньої повіки справа, стан після операції: 18.03.2024 - енуклеація правого ока, первинна хірургічна обробка вогнепальної рани верхньої повіки; Поранення, ТАК, пов`язан(-a/e/i) із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до ТЯЖКИХ. 167.8 ЦВХ. Дисциркуляторна енцефалопатія І стадії у вигляді розсіяної мікроорганічної симптоматики з незначним порушенням функції; Захворювання, ТАК, пов`язан(-а/e/i) з проходженням військової служби. К00.0 Часткова вторинна адентія обох щелеп з відсутністю 14,15,24,31,36,41,46 зубів. Жувальна ефективність по Агапову 72% Захворювання, НІ, не пов`язан(-a/e/i) з проходженням військової служби 13. Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо. На підставі статті 63а, 78а, 31а, 75а графи I розкладу хвороб Непридатний до військової служби.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №246 від 28.08.2025 року сержанта ОСОБА_1 , колишнього старшого бойового медика 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 , звільненого у відставку наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16 серпня 2025 року № 198-РС на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, 28.08.2025 року справи та посаду здав та направлений для взяття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 28 серпня 2025 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення. 
18.07.2025 року позивач звернувся на гарячу лінію ІНФОРМАЦІЯ_2 за номером ТРО-1400. 
Листом від 05.08.2025 №1488/5/5067 військовою частиною НОМЕР_1 у відповідь на звернення позивачу було повідомлено, що виплата додаткової грошової винагороди та грошового забезпечення було призупинено у зв`язку із безперервним перебуванням у лікарняних закладах та у відпустці для лікування 12 місяців поспіль відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №135 від 04.05.2025 року. 
22.10.2025 представник позивача звернулася з адвокатським запитом до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням про надання довідки про виплату основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 за весь період служби у військовій частині НОМЕР_1 .
Листом від 14.11.2025 №1418 військовою частиною НОМЕР_1 було повідомлено, що позивач, був зарахований розпорядження командира 8 військової частини НОМЕР_1 згідно наказу № 139 від 16.05.2024 року, у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 04.05.2025 № 135 року та відповідно до статті 10' Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року, доручення Міністра оборони України від 09.01.2025 року № 3740/уд, ОСОБА_1 призупинено виплати щомісячного грошового забезпечення і додаткові винагороди у зв`язку із перебуванням на лікуванні понад 12 місяців.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо ненарахування йому додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 та грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-XII).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.
Воєнний стан в розумінні положень ст.1 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” від 12.05.2015 №389-VIII - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Окрім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 “Про загальну мобілізацію” постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XІІ (далі - Закон №2011) регулює основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту, гарантії в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Відповідно до ст.1 Закону №2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх з службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошеве та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до п.2-3 ст.9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з абз.1-2 п.4 ст.9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Частиною 11 ст.10-1 Закону №2011 (в редакції на час отримання позивачем поранення) у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби. Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою не надається.
Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення соціального захисту військовослужбовців, поліцейських та деяких інших осіб” від 6 вересня 2023 року № 3379-IX, який набрав чинності з 05.10.2023, абзац перший пункту 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ викладено в такій редакції:
“ 11. Військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) становить не менше тижня та не може перевищувати в цілому чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). У разі направлення військовослужбовця на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, загальний час його перебування на лікуванні за кордоном, включаючи час переміщення з одного іноземного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими хірургічними втручаннями, не може перевищувати дванадцяти місяців підряд”.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та №69 “Про загальну мобілізацію”, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168, пунктом 1 якої (в редакції на момент прийняття) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 внесено зміни до Постанови №168, які застосовуються з 24.02.2022, внаслідок чого пункт 1 Постанови №168 доповнено новими абзацами, зокрема: “Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії…”.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №793 внесено зміни до Постанови №168, зокрема, у пункті 1 доповнено пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: “Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення”. У зв`язку з цим абзаци другий - шостий вважати відповідно абзацами третім - сьомим; в абзаці п`ятому після слів пов`язаним із захистом Батьківщини доповнити словами, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а слово (лікарсько-експертної) замінити словами (лікарсько-експертної, медичної).
Внаслідок змін, внесених до Постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 №43, яка набрала чинності з 21.01.2023, абзаци 5, 6 пункту 1 визначено в такій редакції: “Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії”.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 836, яка застосовується з 01.06.2023, пункт 1 Постанови №168 викладено в такій редакції:
1. Установити, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань..
Крім того, доповнено постанову пунктом 1-1 такого змісту:
1-1. Установити, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі від 15000 до 30000 гривень з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу в розрахунку на місяць відповідно до переліку посад керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), затвердженого керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Розмір додаткової винагороди за конкретними категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням заінтересованих центральних органів виконавчої влади та державних органів.
Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.
Військовослужбовцям строкової військової служби щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 6000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.
Курсантам вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, закладів фахової передвищої військової освіти, які перед зарахуванням на навчання не перебували на військовій службі або проходили строкову військову службу, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 2350 гривень пропорційно часу перебування на службі (навчанні) в розрахунку на місяць.”.
Крім того, доповнено постанову пунктом 1-2, за змістом абзаців 3 та 4 якого, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок №260, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Відповідно до п.2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Пункт 9 розділу І Порядку №260 передбачає, що виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.
Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього (пункт 14 розділу І Порядку №260).
За змістом пункту 1 розділу XXVIII Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.
Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.
Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Пункт 13 розділу XXXIV Порядку №260 передбачає, що Військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Системний аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що у зв`язку з хворобою або необхідністю лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) чинне законодавство передбачає можливість направлення військовослужбовця на лікування за кордон із збереженням грошового та матеріального забезпечення за період лікування.
Крім того, встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану. Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Верховний Суд в постанові від 16.05.2024 у справі № 520/16191/23, дійшов висновку, що норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Судом встановлено, що під час проходження військової служби, сержант ОСОБА_1 13.03.2024 отримав мінно-вибухову травму, травматичну ампутацію двох нижніх кінцівок, акубаротравму, травму правового ока, під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини північно-східніше населеного пункту Табаївка Куп`янського району Харківської області в результаті скиду боєприпасу з БПЛА, яке згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.03.2024 №402 та довідкою ВЛК від 23.05.2024 №451 пов`язане з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.
Внаслідок отриманих травм позивач у період з 18.03.2024 по 22.01.2025 року проходив безперервне стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я України, що підтверджується наявною в матеріалах справи медичною документацією (виписками епікризами із медичної картки стаціонарного хворого та довідками ВЛК).
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2024 року, сержант ОСОБА_1 був зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .
23.01.2025 по 27.06.2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні за кордоном при Національному реабілітаційному центрі «Вайварі», Державне товариство з обмеженою відповідальністю (Республіка Латвія) з наступним діагнозом: Основний - Т93.6 Наслідки розтрощеної травми та травматичної ампутації 5 нижньої кінцівки. Наслідки воєнної травми (13.03.2024 року): вогнепальне поранення правої орбіти з деструкцією правого ока, багато-фрагментарні переломи кісток обох стегон і гомілок з обширним пошкодженням м`яких тканин, м`язів і судин. Енуклеація правого ока, трансфеморальна ампутація правої ноги, трансфеморальна ампутація лівої ноги (18.03.2024 року).
28.07.2025 по 20.08.2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні при КНП «Сарненська ЦРЛ» Реабілітаційної допомоги, що підтверджується випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 9571 від 20.08.2025.
Відповідно до свідоцтва про хворобу № 2025-0708-0808-2434-7 від 08.07.2025 року, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 
Тобто у вказаний період позивач проходив лікування, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини.
З огляду на наведене, відповідач не нараховуючи і невиплачуючи позивачу грошового забезпечення, в т.ч. збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди за цей період діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, а отже допустив протиправну бездіяльність.
Водночас, суд враховує, що Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку” від 11 квітня 2024 року № 3633-IX статтю 9 Закону №2011-ХІІ доповнено пунктом 9 такого змісту:
“За військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту 11 статті 10-1 цього Закону”.
Наведені зміни врахували необхідність забезпечення військовослужбовців, які потребують тривалого лікування, грошовим забезпеченням, у тому числі додатковими його видами, протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні, включаючи період перебування на лікуванні в закордонних закладах охорони здоров`я, що усунуло відповідну правову невизначеність.
З огляду на наведене, твердження Військової частини НОМЕР_1 про обмеження виплати грошового забезпечення з огляду на лікування позивача більше 12 місяців (з квітня 2025 по серпень 2025 року) суд оцінює критично та відхиляє як необґрунтовані. 
Водночас, наразі відсутні підстави для зобов`язання відповідачів нарахувати та виплатити на користь позивача додаткову винагороду та грошове забезпечння в загальних сумах 493 332,40 грн, 60926,50 грн відповідно до наведених в позовній заяві розрахунків, оскільки визначення конкретного розміру грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень самостійно здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини.
Враховуючи встановлені в ході розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання А7032 здійснити перерахунок і виплату позивачу грошового забезпечення з урахуванням додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 грн, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме: з 01.04.2025 по 28.08.2025 з урахуванням проведених виплат.
Поряд з цим, як встановлено судом з наявних в матеріалах справи доказів, починаючи з травня 2025 позивачу не нараховувалася і не виплачувалася не лише додаткова винагорода відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168, але й належне за цей період грошове забезпечення.
З огляду на наведене, для відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу усі види грошового забезпечення за період з 01.05.2025 по дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 - 28.08.2025.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок і виплатити позивачу компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати, суд зазначає таке.
Стаття 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Таким чином, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані, але були затримані строки їх виплати.
Оскільки нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди не було, зазначене не свідчить про затримання строків виплати грошових доходів, суд дійшов висновку, що така позовна вимога є передчасною, тому не підлягає задоволенню.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 11.01.2024 у справі №200/7529/20-а.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору, тому відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 01.04.2025 по 28.08.2025 та грошового забезпечення за період з 01.05.2025 по 28.08.2025.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 01.04.2025 по 28.08.2025 та грошове забезпечення з 01.05.2025 по 28.08.2025.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 03 червня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) 

Суддя       С.М. Дуляницька