Справа №351/168/26 
Номер провадження №2/351/601/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі
головуючого судді   Мартинюка В.І.,
за участю секретаря судового засідання Григоращук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:
Стислий виклад позицій учасників справи.
17 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нар. Діти проживають разом з позивачкою, соціальні виплати не є достатніми для повного забезпечення потреб малолітніх дітей. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, фінансової допомоги не надає, лише періодично забирає синів до себе. Добровільно аліменти на дітей не сплачує, тому позивачка просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі по 5 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.
Позивачка ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала повністю (а.с. 10 ).
Відповідач ОСОБА_2 у поданому до суду відзиві на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що жодним чином не відмовляється від обов`язку утримувати своїх дітей та надавати їм, як фінансову, так і матеріальну допомогу. Зауважив, що останнім часом позивачка почала створювати йому перешкоди у спілкуванні та побаченнях з дітьми, налаштовує дітей проти батька. Вважає, що позивачка намагається повністю перекласти обов`язок по утриманню дітей лише на нього, заявляючи необгрунтовані вимоги про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 10 000 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Пояснив, що має значні проблеми зі здоров`ям (післятравматичний остехондроз, гіперкіфоз грудного відділу хребта, компресійний перелом Th 8 хребця, численні грижі та протрузії міжхребцевих дисків, невірноконсолідований перелом лівої кульшової западини) та потребує постійного лікування, обстежень та дороговартісних медикаментів, проведення операцій, про що позивачці добре відомо. Власного житла відповідач не має, проживає у житловому будинку, який належить його батькам. Доводи позивачки про те, що відповідач отримує дохід в розмірі 20 000 грн і більше не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та грунтуються на її особистих домислах та припущеннях. Відповідач зазначив і те, що на його утриманні перебуває донька від іншого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Із урахуванням обов`язку утримувати дітей до повноліття, а також із урахуванням матеріального та сімейного стану, стану здоров`я, відсутності у відповідача регулярних доходів, зазначив, що зможе сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у розмірі 1 500 грн (одна тисяча п`ятсот гривень) на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 21-24).
У поданих до суду 07 квітня 2026 року запереченнях на відзив позивачка ОСОБА_1 вказала, що відомості, які містяться у відзиві на позовну заяву не відповідають дійсності. Вважає, що запропонований відповідачем розмір аліментів у сумі 1 500,00 грн на кожну дитину є недостатнім та не забезпечить належного рівня утримання дітей (а.с. 52-53).

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 05.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
30 березня 2026 року на адресу суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі.
31 березня 2026 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме у розмірі 1 500,00 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
07 квітня 2026 року на адресу суду від позивачки ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на відзив на позовну заяву, в яких остання зазначила, що аліменти у розмірі 1 500,00 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття є недостатніми та  не забезпечать належного рівня утримання дітей.
Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.
Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 265. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 4).
Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 88. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 3).
У відповідності до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с. 42).
Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 255 ОСОБА_2 поступив на лікування до Заболотівської багатопрофільної лікарні 10.07.2024, дата виписки 23.07.2024 з діагнозом післятравматичний остехондроз нижньогрудного та поперекового відділів хребта з больовим синдромом, порушенням функції ходи, кили міжхребцевих дисків Th 6 - Th 7, Th 7 - Th 8, протрузії, кили Шморля Th відділу , компресійний перелом І-ІІ ступеня Th 8 хребця, гіперкіфоз грудного відділу хребта (а.с. 28).
Із копій виписок-епікризів з медичної картки стаціонарного хворого № 3497, № 360 та № 628 вбачається, що ОСОБА_2 був госпіталізовний до Заболтівської багатопрофільної лікарні з 18.09.2024 по 24.09.2024, з 21.01.2025 по 30.01.2025 та з 06.02.2025 по 14.02.2025 (а.с. 29-31).
Згідно з копією акту обстеження матеріально – побутових умов сім`ї від 30.03.2026 № 118, ОСОБА_2 , 1991 р. нар., зареєстрований та проживає в с. Іллінці в господарстві із батьками ОСОБА_8 , 1963 р. нар., пенсіонер по віку, ні пенсії ні соціальної допомоги не отримує, з матір`ю ОСОБА_9 , 1965 р. нар. теж пенсійного віку без отримання пенсії та з бабусею ОСОБА_10 , 1939 р. нар., похилого віку. Свого власного житла ОСОБА_2 не має. Має двох дітей дошкільного віку ( а.с. 40).

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дітей, а саме щодо стягнення аліментів.

Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачкою у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що разом із нею проживає та на її утриманні перебувають спільні із відповідачем діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Остання несе витрати по їх утриманню, створює гармонійні умови для проживання.
Однак, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000,00 грн щомісячно на кожну дитину, позивачка не обґрунтовує вказаний розмір та не надає доказів, які б підтверджували що саме така сума (з урахуванням рівності батьків в утриманні дітей) необхідна для її належного утримання, як і доказів щодо можливості відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. 
Натомість відповідач подав до суду медичну документацію, згідно з якою у нього є значні проблеми із здоров`ям, постійно проходить лікування у медичних закладах, так як хронічно хворіє на остехондроз, гіперкіфоз грудного відділу хребта, численні грижі та протрузії міжхребцевих дисків, потребує постійного лікування, обстежень та дороговартісних медикаментів, проведення операцій, що не дає йому можливості сплачувати заявлені позивачкою аліменти у розмір 5 000,00 грн на кожну дитину. Крім того, у нього від першого шлюбу є неповнолітня дочка, що підтверджується наданими суду документами. 
Інших доказів про дохід відповідача матеріали справи не містять. 
Проте суд звертає увагу на те, що факт перебування відповідача на лікуванні у медичних закладах не знімає з нього обов`язку передбаченого законом щодо необхідності утримання власних дітей, оскільки відсутність у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не є належною обставиною, щоб враховувати її при визначенні розмірів аліментів, а тим більше ця обставина не звільняє батька від обов`язку по утриманню дітей. 
Отже, враховуючи викладене, обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, у тому числі здоров`я платника аліментів, зважаючи на недоведеність факту отримання відповідачем стабільного доходу, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 гривень на кожну дитину щомісячно, а позов задовольнити частково.
Суд вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними, необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини та є об`єктивними з огляду на принцип рівності батьків в утриманні дітей.
При цьому суд звертає увагу на те, що законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій, а також заявляти вимогу про участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, їх хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів розпочати з 17 лютого 2026 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.
Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Отже, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Розподіл судових витрат у справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
З огляду на викладене, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1 331,20 коп.
На підставі наведеного, відповідно до ст.  110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 206, 247, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355, 430 ЦПК України, суд, 

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 500,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 17 лютого 2026 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.
Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 08.05.2026.

Суддя          Василь МАРТИНЮК