Справа № 707/689/26
Провадження № 2/708/364/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та

ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Цикл фінанс" через свою представницю - за довіреністю Жабченко Т. М. звернулося до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15 031,78 грн. На обґрунтування поданого позову зазначив, що 15.04.2019 між АТ "Банк кредит Дніпро" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 22034000121479.
Відповідно до укладеного договору відповідачеві був наданий кредит у формі кредитної лінії, використання якого відбувалося шляхом здійснення операцій за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відритий у банку. 
Банк взяті на себе обов`язки виконав належним чином та у повному обсязі, натомість відповідач умови договору у частині повернення коштів кредитної лінії та обумовлених умовами договору процентів та комісії за користування ними не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. 
15.12.2021 згідно умов договору факторингу № 15/12/21 АТ "Банк кредит Дніпро" відступив право вимоги за кредитним договором № 22034000121479 від 15.04.2019 на користь ТОВ "Цикл фінанс", у свою чергу ТОВ "Цикл фінанс" набуло право вимоги повернення боргу до відповідача ОСОБА_1 . 
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 15 031,78 грн і складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 7 840,24 грн, заборгованості за відсотками у сумі 1 409,54 грн та заборгованості з комісії в сумі 5 782,00 грн. 
Невиконання ОСОБА_1 умов договору у частині своєчасного проведення платежів порушує права позивача, що стало підставою для звернення до суду. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором у сумі 15 031,78 грн та відшкодувати понесені судові витрати.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.04.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. 
Під час підготовки до розгляду справи по суті судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 правом подання відзиву по позов не скористався, жодних заяв або клопотань суду не надав, у свою чергу представниця позивача - за довіреністю ОСОБА_2 проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 
За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Дослідивши матеріали справи, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
На підставі ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Судом установлено, що 15.04.2019 між АТ "Банк кредит Дніпро" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 22034000121479, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, що передбачені цим договором, а також здійснити інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором у повному обсязі. 
Відповідно до п. 1.1 договору від 12.07.2019 максимальна сума кредиту становить 23 600,00 грн, строк кредитування 12 місяців. Кінцева дата повернення кредиту - 15.04.2020. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 3,5 % від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,01 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0 % річних. 
Порядок погашення заборгованості сторони визначили у розділі 2 договору, відповідно до якого платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються клієнтом у виді щомісячних ануїтентних платежів. 
Наданою суду випискою з особового рахунку за період з 15.04.2019 по 14.12.2021 підтверджено, що 15.04.2019 ОСОБА_1 був відкритий поточний рахунок у АТ "Банк кредит Дніпро" та надані кредитні кошти у сумі 23 600,00 грн, що підтверджує належне виконання банком узятих умовами договору на себе зобов`язань. Також наданою випискою підтверджено, що відповідач здійснював платежі у рахунок погашення наявної заборгованості, зокрема останній платіж у рахунок погашення кредиту був ним проведений 09.12.2020. 
Відповідно до деталізованого розрахунку станом на 14.12.2021 у зв`язку із неналежним виконанням умов укладеного договору за ОСОБА_1 рахувалася заборгованість у загальному розмірі 15 031,78 грн, яка складалася із залишку простроченого кредиту у розмірі 7 840,24 грн, залишку прострочених відсотків у розмірі 1 409,54 грн та залишку прострочених комісій у сумі 5 782,00 грн. Також у наданих розрахунках відображені усі проведені відповідачем платежі у рахунок погашення наявної заборгованості. 
Зокрема у рахунок сплати кредиту за час існування договірних відносин ОСОБА_1 сплатив 15 481,64 грн у рахунок погашення простроченої заборгованості та 278,12 грн у рахунок погашення поточної заборгованості (загалом тіла кредиту 15 759,76 грн); сплатив 128,73 грн, у рахунок погашення поточних процентів та сплатив 295,64 грн у рахунок погашення прострочених процентів (загалом процентів 424,37 грн); сплатив 4 130,00 грн у рахунок погашення простроченої комісії. Таким чином, за час користування кредитними коштами відповідач загалом сплатив 20 314,13 грн.

Підстави заміни кредитора у зобов`язанні регламентовані статтею 512 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги).
У свою чергу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Особливою формою відступлення права вимоги є договір факторингу, правове регулювання якого визначено Главою 73 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
На підставі ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 1081 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 
15.12.2021 між АТ "Банк кредит Дніпро" (клієнт) та ТОВ "Цикл фінанс" (фактор) був укладений договір факторингу № 15/12/21, на підставі якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнту за плату та на умовах визначених договором факторингу.
Відповідно до п. 1.1 договору факторингу на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 Цивільного кодексу України, фактор передає грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно додатку № 1.
З наявних у матеріалах справи доказів судом установлено, що ТОВ "Цикл фінанс" зобов`язання за договором факторингу виконав у повному обсязі, зокрема перерахував необхідну суму на користь АТ "Банк кредит Дніпро". Після чого позивач у справі набув право вимоги повернення боргу до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 на загальну суму 15 031,78 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 7 840,24 грн, заборгованості за відсотками за кредитом у сумі 1 409,54 грн та нарахованої комісії у сумі 5 782,00 грн, що у свою чергу відповідає ціні заявленого позову. 
Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Згідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Аналізуючи умови договору, укладеного сторонами спору, суд дійшов таких висновків. 
Зокрема, аналізуючи заявлені позовні вимоги у частині стягнення із ОСОБА_1 комісійної винагороди за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 3,5 % від суми кредиту щомісячно суд дійшов висновку, що такі вимоги не підлягають до задоволення, що обґрунтовується таким.
Зокрема під час розгляду справи суд установив, що обов`язок сплати комісії визначений кредитним договором № 22034000121479 від 15.04.2019 у розмірі 3,5 % від суми кредиту (п. 1.1.) та графіком платежів, а саме відповідним стовпчиком із відображенням витрат на розрахунково-касове обслуговування у сумі 826,00 грн щомісячно. Натомість матеріали справи не містять доказів за які саме послуги встановлена ця щомісячна комісія, тому умови кредитного договору у цій частині є нікчемними, відповідно не можуть створювати жодних юридичних наслідків. 
Наведені висновки суду узгоджуються із правовою позицією ОП КЦС ВС, наведеній у постанові від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. 
Під час розгляду зазначеної справи ОП КЦС ВС виснувала, що Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин суд дійшов висновку, що після укладення кредитного договору первісний кредитор належним чином та у повному обсязі виконав його умови, натомість відповідач ОСОБА_1 допустив його порушення у частині своєчасності та повноти проведення платежів. 
У свою чергу включення до умов договору вимоги щодо оплати відповідачем витрат на розрахунково-касове обслуговування кредиту є нікчемними та не можуть створювати жодних правових наслідків. Відповідно позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за комісією не підлягають до задоволення. У свою чергу за час користування кредитними коштами відповідач ОСОБА_1 сплатив у рахунок погашення нарахованої комісії грошові кошти у сумі 4 130,00 грн, що визнано позивачем та відображено у наданим ним розрахунках загального розміру заборгованості, тому проведені ним платежі підлягають урахуванню судом як погашення заборгованості за процентами в сумі 1 409,54 грн та часткове погашення заборгованості зі сплати тіла кредиту. Відповідно стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за тілом кредиту в сумі 5 119,78 грн (7 840,24 грн – (4 130,00 грн – 1409,54 грн)).
Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням статті 16 ЦК України, тому позов підлягає до часткового задоволення.
Оскільки за наслідками розгляду даного спору суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України відшкодуванню на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Визначення поняття судових витрат наведено у ст. 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн, тому стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (34.06 %) підлягають витрати на оплату судового збору в сумі 906,81 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем суду надані договір про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025, додаткову угоду № 22034000121479 від 26.01.2026 до договору про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025, акт № 22034000121479 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 26.01.2026, яким визначена загальна вартість робіт у розмірі 3 500,00 грн. 
Відповідач клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не подав.
З урахуванням наведеного стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог )34,06 %), що становить 1 192,10 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 251-267, 509, 525, 526, 634, 1046, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76-84, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл фінанс" заборгованість за кредитним договором № 22034000121479 від 15.04.2019 зі сплати тіла кредиту в сумі 5 119,78 грн (п`ять тисяч сто дев`ятнадцять гривень 78 коп.).
У іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл фінанс" судовий збір у сумі 906,81 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 192,10 грн, що загалом становить 2 098,91 грн (дві тисячі дев`яносто вісім гривень 91 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасники та їх адреси:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл фінанс" (код ЄДРПОУ: 43453613, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіоконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8);
Представниця позивача: Жабченко Тетяна Миколаївна (РНОКПП: НОМЕР_1 адреса: м. Київ, вул. Авіоконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8);
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_1 ).

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ