справа № 489/1646/26  провадження №2/489/1523/26

РІШЕННЯ
Іменем України

20 травня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
встановив:
У березні 2026 року ТОВ «Факторинг Партнерс» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 36603,60 грн. та понесені судові витрати, які складаються із 2662,40 грн. судового збору та 13000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Як на підставу позовних вимог вказано, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем 18.12.2021 був укладений кредитний договір № 5238841.
19.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та відповідачем укладено кредитний договір №50340936.
Відповідно до кредитних договорів відповідачу надано кредит в розмірі 10100,00 грн. та 4800,00 грн. на певний строк, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами та порядком повернення коштів, обумовлених сторонами договорів.
10.02.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») було укладено договір № ФК-10-02/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема по кредитному договору № 5238841 від 18.12.2021.
07.11.2025 між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір № 07-11/25, у відповідності до умов якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема по кредитному договору № 5238841 від 18.12.2021.
26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір № 26-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема по кредитному договору № 5040936 від 19.12.2021.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість відповідача:
- по кредитному договору № 5238841 від 18.12.2021 становить 23149,20 грн., з яких: 10100,00 грн. заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 13049,20 грн. за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 0,00 грн. заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги та складання розрахунку, 0,00 грн. за пенею/штрафами та 0,00 грн. за комісіями, інфляційними збитками та трьома процентами річних;
- по кредитному договору № 5040936 від 19.12.2021 становить 13454,00 грн., з яких 4800,00 грн. заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 8654,40 грн. за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 0,00 грн. заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги та складання розрахунку, 0,00 грн. за пенею/штрафами та 0,00 грн. за комісіями, інфляційними збитками та трьома процентами річних.
Загальний розмір заборгованості становить 36603,60 грн. 
Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погасив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.

18.05.2026 через систему «Електронний суд» представник відповідача - адвокат Сидоренко Т.В. надала відзив на позов в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування відзиву вказано, що в матеріалах справи відсутні докази передачі фактором грошових коштів за договорами факторингу первісному кредитору, а отже не доведено передачу права вимоги за кредитними договорами. 
У договорах про споживчий кредит №5040936 від 19.12.2021 та № 5238841 від 18.12.2021 встановлено строк кредитування - 30 днів, інших строків в договорі не зазначено. Тобто, позивачем безпідставно нараховано відсотки після спливу строку кредитування. 
Крім того, відповідач з 23.05.2023 по теперішній час перебуває на військовій службі та приймає участь у виконані бойових завдань. 
Тому, на підставі частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач звільнений від сплати відсотків за користування кредитом, сплати штрафів, пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту.
Також відповідач не погоджується із витратами позивача на правничу допомогу, які не є обґрунтованими та розумними і не доведені належними та допустимими доказами.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 03.03.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Разом з тим, відповідач обізнаний з розглядом справи, що підтверджується заявою його представника про вступ у справу від 01.05.2026 та відзивом на позов. 
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що 18.12.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений Договір № 5238841 про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 10100,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою процентів за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день у межах строку кредитування, вказаного у пункті 1.4 цього договору, який може бути продовжений на порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору (пункти 1.2 - 1.5).
Згідно підпункту 4.3.1 пункту 3.3 кредитного договору Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до підпунктів 4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Згідно пункту 2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою утримання кредиту. 
Пунктом 6.1 кредитного договору сторони домовилися, що повернення та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюється згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в підпункті 6.1.1 Договору.
Додатковим № 1 до кредитного договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Кредитний договір з додатком № 1 до нього підписані відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «С838275».
До укладення кредитного договору відповідач ознайомився та підписав одноразовим ідентифікатором «С838275» Паспорт споживчого кредиту, який містить зокрема основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо.
На виконання умов договору, ТОВ «Авентус Україна» перерахувало 18.12.2021 через платіжного оператора ТОВ ФК «Контрактовий Дім» за реквізитами - маска картки НОМЕР_1 , кредитні кошти в сумі 10100,00 грн., що підтверджено повідомленням ТОВ ФК «Контрактовий Дім» від 22.12.2025 № 18864.
10.02.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») було укладено договір факторингу № ФК-10-02/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема по кредитному договору № 5238841 від 18.12.2021.
Згідно витягу з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступається та боржників за кредитними договорами від 10.02.2023 заборгованість відповідача по кредитному договору № 5238841 від 18.12.2021становила 23149,20 грн., з якої 10100,00 грн. заборгованість за кредитом, 13049,20 грн. за процентами, 0,00 грн. за пенею та відсотками за підвищений ступінь ризику.
07.11.2025 між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 07-11/25, у відповідності до умов якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема по кредитному договору № 5238841 від 18.12.2021.
Згідно витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу на дату відселення права вимоги заборгованість відповідача по кредитному договору № 5238841 від 18.12.2021 становила 23149,20 грн., з якої 10100,00 грн. заборгованість за кредитом, 13049,20 грн. за процентами, 0,00 грн. за пенею/штрафами та комісією.
Вказана заборгованість відповідає розрахунку заборгованості складеного первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», нарахування якої здійснено в межах строку кредитування, обумовленого сторонами. 

Крім того, між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений Договір про споживчий кредит № 5040936, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 4800,00 грн. строком на 30 днів з 19.12.2021 по 18.01.2022. 
Підпунктом 1.5.1 пункту 1.5 договору передбачено, що комісія за надання кредиту складає 0,00 грн., яка нараховується за ставкою 0,00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Згідно підпунктів 1.5.2пункту 1.5 договору проценти за користування кредитом становлять 14,40 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
За умовами пункту 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Відповідно до пункту 6.1 договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «R69432».
Згідно довідки ТОВ «Мілоан» відповідача було ідентифіковано Товариством та договір підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором - R69432 19.12.2021, надісланого на номер мобільного телефону НОМЕР_2 . 
Перерахування ТОВ «Мілоан» кредитних коштів відповідачу в розмірі 4800,00 грн. на номер картки НОМЕР_1 підтверджується квитанцією учасника платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» від 19.12.2021. 
26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 26-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема по кредитному договору № 5040936 від 19.12.2021.
Згідно витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу на дату відселення права вимоги заборгованість відповідача по кредитному договору № 5040936 від 19.12.2021 становила 13454,40 грн., з якої 4800,00 грн. заборгованість за кредитом, 8654,40 грн. за процентами, 0,00 грн. за пенею/штрафами та комісією.
Із позову вбачається, що після набуття прави вимоги позивач нарахування заборгованість не здійснював та просить стягнути заборгованість в розмірі на дату набуття ним прави грошової вимоги до відповідача.
Правове обґрунтування та мотиви суду.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
За приписами статті 11 зазначеного Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 14.06.2022 у справі №757/40395/20.
Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено та підтверджується представником відповідача у відзиві на позов, що кредитні договори відповідач уклав дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем кредиторів шляхом їх підписання накладенням електронного підпису, відтвореним використанням одноразових ідентифікаторів, надісланих йому позичальниками.
Таким чином, підписавши кредитні договори відповідач погодився на обумовлені в них умови та те, що вони йому цілком зрозумілі і своїм підписом підтвердив та закріпив те, що діяв свідомо та був вільним у виборі контрагента та умов договорів.
Доказів про погашення тіла кредиту та сплати процентів матеріали справи не містять, також таких доказів не надав відповідач.
Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобов`язань по кредитним договорам та доведеність заборгованості в частині тіла кредиту.
При вирішенні позовних вимог в частині стягнення процентів.
У відзиві на позов представник відповідача вказує на те, що нарахування процентів кредитором здійснено за межами строку кредитування, який становить 30 днів.
Суд з цим не погоджується, оскільки умовами кредитних договорів дійсно передбачено строк кредитування 30 днів. Про те, цей строк може бути продовжений у разі користування позичальником кредитом з перевищенням вказаного базового строку (підпункту 4.3.1 пункту 3.3 договору № 5238841 від 18.12.2021 та підпункт 2.3.1.2 пункту 2.3.1 договору № 5040936 від 19.12.2021).
Розрахунками заборгованості підтверджується, що нарахування процентів кредитором здійснено у межа строку кредитування, з урахування його пролонгації.
Разом з цим, суд приймає до уваги надані представником відповідача довідки військової частини НОМЕР_3 від 02.05.2026 № 1843/8329 та 03.05.2026 № 1843/8444, відповідно до яких відповідач майор ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 23.05.2023 по теперішній час (дату видачі довідок) та приймає участь в захисті держави проти збройної агресії російської федерації.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статті 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. 
Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». 
У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Таким чином, враховуючи, що відповідач має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», то до нього не може застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом згідно договору.
Щодо доводів представника відповідача про недоведеність набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача, суд вважає їх безпідставними, так як вони спростовуються матеріалами справи. Крім того, представником відповідача не доведено, яким саме чином договори факторингу, які не визнанні недійсними, порушують право відповідача. 
Ураховуючи наведене вище та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача заборгованість по кредитним договорам № 5238841 від 18.12.2021 в розмірі 10100,00 грн. та № 5040936 від 19.12.2021 в розмірі 4800,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту, всього на загальну суму 14900,00 грн. 
У іншій частині позовні вимоги задоволеною не підлягають з наведених вище мотивів.
Так як позов задоволено частково, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1083,59 грн. (2662,40 х 40,70%). 
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, яка понесена позивачем в розмірі 13000,00 грн., суд враховує вимоги статей 137, 141 ЦПК України та бере до уваги складність справи, перелік наданих адвокатом послуг, час, необхідний для складання позовної заяви, часткове задоволення позову, а також критерії розумності і співмірності.
При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У підтвердження несення витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду: Договір № 02-07/2024 про надання правничої допомоги від 02.07.2024, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс»; прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Асістанс»; заявку на надання правничої допомоги № 1973 від 01.01.2026, відповідно до якої вартість надання усної консультації з вивченням документів становить 4000,00 грн. (2х2000,00), складання позовної заяви 9000,00 грн. (3х3000,00); витяг з Акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2021, відповідно до якого вартість наданої послуги становить 13000,00 грн. 
Враховуючи наданий адвокатським об`єднанням обсяг послуги, а також складність справи, яка не є складною, усталеність судової практики по аналогічним спорам, що не потребує значного витрачання часу професійним адвокатом, розгляд справи в спрощеному позовному провадженні, відсутністю доказів фактичного несення таких витрат, а також запереченням відповідача проти понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд вважає заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на правничу допомогу завищеним, а тому з урахуванням розумності та співмірності він підлягає зменшенню до 5000,00 грн.
Разом з цим, так як позов задоволено частково на підставі частини другої статті 141 ЦПК України, про пропорційно задоволеному позову з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2035,00 грн. (5000,00 х 40,70%).

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором № 5238841 від 18.12.2021 в розмірі 10100,00 грн. та кредитним договором № 5040936 від 19.12.2021 в розмірі 4800,00 грн., всього на загальну суму 14900,00 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот гривень 00 коп.), а також судовий збір в сумі 1083,59 грн. (одна тисяча вісімдесят три гривні 59 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 2035,00 грн. (дві тисячі тридцять п`ять гривень 00 коп.).
У іншій частині вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: м. Київ. Вул. Гедройця Єжи,6,офіс 521;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 20.05.2026.

Суддя І.В.Коваленко