ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 140/9072/25 пров. № А/857/6306/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В., 
суддів Гуляка В.В., Матковської З.М.,
за участю секретаря судового засідання Ханащак С.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року (судді Шепелюка В.Л., ухвалене у відкритому судовому засіданні о 15 год. 40 хв. в м. Луцьк повний текст рішення складено 26.12.2025) у справі №140/9072/25 за позовом Благодійної організації «Благодійний фонд «Відродження добробуду» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Благодійний фонд «Відродження добробуду» звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.05.2025 №0140640706, №0140630706.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року задоволено позов повністю. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління ДПС у Волинській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує серед іншого про не врахування пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Верховний Суд вже неодноразово аналізував положення статей 44, 85 ПК України у їх взаємозв`язку і сформовані ним підходи щодо застосування означених норм податкового законодавства є усталеними. Однак, судом першої інстанції всупереч вищезазначеним нормам права та усталеній позиції Верховного Суду було досліджено первинні документи, які не надавалися контролюючому органу та відповідно не лягли в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Будь-які документи, що підтверджують походження та використання відображених у Звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації надходжень за період з 12.04.2022 по 21.03.2025 не надано, про що складено відповідні акти ненадання документів. Відповідно під час проведення перевірки ГУ ДПС у Волинській області складено Акт ненадання документів до перевірки БО «ВБФ «Незламна Батьківщина» від 25.03.2025 року №1161/07-06/44696756, яким зафіксовано, що станом на 25.03.2025 первинні та бухгалтерські документи, які підтверджують господарську діяльність СГД не надано. Зауважує, що у Додатку 4 до Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки БО «ВБФ «Незламна Батьківщина» від 03.04.2025 №9603 /07-06/44696756 «Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки БО «ВБФ «Незламна Батьківщина»» зафіксовано, що у ході перевірки оборотно-сальдові баланси, головна книга, оборотно-сальдові відомості та аналізи рахунків № №10, 13, 20, 22, 23, 25, 26, 28, 30, 31, 33, 36, 37, 63, 68, 70, 71, 74, 79, договори, угоди, контракти, договори про надання послуг, виписки по рахунках у банку не надавались під час проведення перевірки. Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки БО «ВБФ «Незламна Батьківщина» від 03.04.2025 №9603 /07-06/44696756 разом з додатком вручено особисто під підпис довіреній особі БО «ВБФ «Незламна Батьківщина» ОСОБА_1 , а до суду було лише частково надано первинну документацію за період, що підлягав перевірці, адже не було надано: інформацію про наявність власних або орендованих складських приміщень для зберігання придбаного товару; інформацію щодо транспортування придбаних товарів, а саме хто здійснює витрати на відповідне транспортування від постачальника до місць зберігання, здійснення оплати цих витрат, перелік осіб з якими укладені договори на транспортування придбаних товарів та на підставі яких договорів, оплата відповідних послуг з транспортування, наявність заборгованості за отримані послуги з транспортування; розрахунків з продавцями, а саме сума витрат на придбання товарів, наявність заборгованості перед продавцями; банківські виписки за період, що підлягав перевірці. Отже, враховуючи неподання документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують здійснення такого роду операції, навіть надані до суду позивачем первинні документи не підтверджують показники податкової звітності.
Позивач направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в яких вказує, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи в режимі відеоконференції представник відповідача Яртись І.О. апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.
Згідно із частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням ДПС у Волинській області на підставі направлень 17.03.2025 №1387 та №1385, наказу ГУ ДПС у Волинській області від 17.03.2025 №880-п “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки БО “ВБФ “Незламна Батьківщина” та п.п. 75.1.5 п. 75.1 ст. 75, п.п.78.1.7, п.78.1 ст.78, п.79.1, п.79.2 ст.79 та із врахуванням вимог п.102.1 ст.102 ПК України проведена позапланова виїзна документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 12.04.2022 по 21.03.2025 (а.с. 237-239, т.1)
За результатами складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки БО “ВБФ “Незламна Батьківщина” складено 03.04.2025 №9603 /07-06/44696756, яким встановлені порушення: -п.п.134.1.1 п.134.1 п.п.133.4.2, п.п.133.4.3, п.п.133.4.4, п. 134.4 ст.134, ст.135 ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ, в редакції чинній на момент здійснення правопорушень, п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 “Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку” затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, п. 3, п.6 розділу ІІІ Наказу Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013 про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 “Загальні вимоги до фінансової звітності”, п. 5, 7, 8, 21 ПСБО №15 “Доходи”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 р. за №860/4153, встановлено заниження податку на прибуток в сумі 23641321,0 грн. в т. ч. за 2022 р. в сумі 6227188,56 грн., за 2023 р. в сумі 17414132,4 грн; -п.49.18.3 ст.49 ПК України зі змінами та доповненнями, не подання декларації з податку на прибуток підприємства за 2022, 2023 роки; - п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 “Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку” затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, п. 3, п.6 розділу ІІІ Наказу Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013 про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 “Загальні вимоги до фінансової звітності”, п.10, п11, п.12, п.13, п.14, п.15 П(с)БО 16 “Витрати” затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, п. 5, 7, 8, 21 ПСБО №15 “Доходи”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 р. за №860/4153 (а.с. 243-250, т.1).
Не погодившись з висновками вищезазначеного акту БО “ВБФ “Незламна Батьківщина” звернулась до Головного управління ДПС у Волинській області з запереченням (вх. №15751/6 від 18.04.2025) (а.с.1-2, т.2). 
За результатами розгляду комісією з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок Головного управлінням ДПС у Волинській області прийнято рішення щодо залишення в силі висновків Акту перевірки (а.с.4-7, т.2). 
На підставі вказаного акту ГУ ДПС у Волинській області були прийняті наступні рішення: - податкове повідомлення-рішення від 07.05.2025 за №0140630706, форма “Р”, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток 29552841,24 грн, у т.ч. штрафні санкції 5 911 520,24 грн (а.с.9, т.1); - податкове повідомлення-рішення від 07.05.2025 року за №0140640706, форма “ПС”, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 640 грн (а.с.10, т.1); - податкове повідомлення-рішення від 07.05.2025 за №0140650706, форма “ПС”, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 510 грн. 
На вищевказані податкові повідомлення-рішення БО “ВБФ “Незламна Батьківщина” подано до ДПС України скаргу (вх. №640/С/6 від 23.05.2025), у якій скарзі БО “ВБФ “Незламна Батьківщина” просило ДПС України скасувати вищевказані податкові повідомлення-рішення, оскільки вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства (а.с.12-13, т.2). 
За результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення про результати розгляду скарги №20760/6/99-00-06-01-01-06 від 18.07.2025, яким залишено без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.05.2025 року за №0140630706, №0140640706 та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.05.2025 за № 0140650706 (а.с.16-19, т.2).
Позивач, вважаючи вищезазначені рішення протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
У подальшому, назва Благодійної організації “Всеукраїнський благодійний фонд “Незламна Батьківщина” змінена на Благодійну організацію “Благодійний фонд “Відродження добробуду” (далі – БО “Благодійний фонд “Відродження добробуту”).
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень 
Статтею 5 Посадкового кодексу України (далі - ПК України) унормовано, що поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.
Відповідно до пп.14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно із пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Згідно із підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Нормами пункту 78.4 статті 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до норм статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Слід також зазначити, що відповідно до пунктів 112.1, 112.2 та 112.7 статті 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення.
Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.
Судом встановлено, що позапланова документальна виїзна перевірка проводилась Головним управлінням ДПС у Волинській області на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 17.03.2025 №880-п “Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки БО “ВБФ “Незламна Батьківщина”, яка вручена довіреній особі позивача (а.с.237, т.1).
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України Благодійна організація “Всеукраїнський благодійний фонд “Незламна Батьківщина” створена 12.04.2022. Основним і єдиним видом діяльності Фонду є : 88.99 Надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання, н.в.і.у. БО “ВБФ “Незламна Батьківщина” є організацією, яка була створена виключно для провадження благодійної діяльності і надання допомоги найбільш вразливим верствам громадян та не має на меті отримання прибутку. 
З метою придбання товарів необхідних для забезпечення виконання статутних завдань Фонд звертався до суб`єктів господарювання, фізичних осіб з проханнями про надання фінансової допомоги для досягнення статутних завдань та забезпечення діяльності фонду, зокрема: ТОВ “РИТМ”, ТОВ “Рута Плюс ”, АО “АФ “Актіо”, ТОВ “Д Трейдінг”, СП УЛП “Хімітекс”, ПрАТ “ВМЗ “Рошен”, ДП “КК “Рошен”, ТОВ “Інтел Консалтинг”, ТОВ “Каррем”, ПП “Карспрайз”, ТОВ “Рітейл Системс”, ТОВ “Рута Плюс”, ТОВ “Торговий дім Спецторг”, ТОВ “Волспайс”, ТОВ “Волиньбудмаркет”, ТОВ “Віптрейд плюс”, інших благодійників. Також були укладені договори про надання благодійної допомоги та договори пожертви, а саме: договір пожертви №№ 9-1-2022/151, 9-1- 2023/019, №9-1-2023/025, №9-1-2023/059, 9-1-2023/067 з ТОВ “Д.ТРЕЙДІНГ”, Договір пожертви №010922 з ТОВ “РИТМ”, договір пожертви №4112-ПУ з ПрАТ “ДАТЕК Павлоградвугілля”, договір про надання безповоротної фінансової допомоги у вигляді благодійної пожертви №22.2.23, 22.3.23 з БО “Благодійний фонд Лео Фундейшен”, договір про надання безповоротної фінансової допомоги у вигляді благодійної пожертви №25.5.23 з ТОВ “Астерікс Протект”, договір про надання безповоротної фінансової допомоги у вигляді благодійної пожертви №04.4.23 з БО “Благодійний фонд Лео Фундейшен”.
Позивачем з метою реалізації статутних завдань фонду, укладені договори за якими були придбані товари на підставі наступних документів: договір поставки №01/09 від 01.09.2022 з ТОВ “Авіаційний простір”, ВН ГТ 2109-002 від 21.09.2022, рахунок №210 від 19.09.2022, договір поставки №01/08-22 від 01.08.2022 з ТОВ “Буассон Еліт “Бельведер Груп”, ВН №№000000835 від 15.06.2022, 000000836 від 22.08.2022, 000000837 від 01.09.2022, 000000838, 000000839, 000000840 від 01.09.2022, рахунки на оплату товару №№ 142 від 15.06.2022, 1254, 1255, 1256, 1257 від 21.09.2022, договір купівлі-продажу товару №10/05 від 10.05.2022 з ТОВ “Віптрейд Плюс”, ВН №0000000189 від 01.06.2022, ВН №0000000191 від 03.06.2022, ВН №0000000206 від 15.06.2022, ВН №0000000459 від 12.08.2022, ВН №0000000471 від 22.08.2022, ВН №0000000472 від 23.08.2022, ВН №0000000494 від 01.09.2022, ВН №0000000504 від 09.09.2022, ВН №0000000513 від 12.09.2022, ВН № 0000000516 від 15.09.2022, ВН № 0000000523 від 20.09.2022, ВН №0000000526 від 21.09.2022, ВН №0000000531 від 23.09.2022, ВН №0000000542 від 23.09.2022, ВН №0000000544 від 28.09.2022, ВН №0000000601 від 22.11.2022, ВН №0000000613 від 06.12.2022, ВН №0000000624 від 15.12.2022, ВН №0000000626 від 16.12.2022, ВН №0000000631 від 19.12.2022, ВН №0000000634 від 20.12.2022, ВН №0000000637 від 21.12.2022, ВН №0000000639 від 22.12.2022, ВН №0000000640 від 28.12.2022, ВН №0000000641 від 29.12.2022, ВН №147, 148 від 27.12.2022, ВН №1 від 09.01.2023, ВН №2 від 16.01.2023, ВН №3 від 25.01.2023, ВН №4 від 31.01.2023, ВН №5 від 23.02.2023, ВН №6 від 24.02.2023, ВН №7 від 27.02.2023, ВН №8 від 01.03.2023, ВН №№ 9,10 від 02.03.2023, ВН №№ 11,12 від 03.03.2023, ВН №№13,14 від 06.03.2023, ВН №15 від 07.03.2023, ВН №16 від 09.03.2023, ВН №№ 17,18 від 13.03.2023, ВН №19 від 14.03.2023, ВН №20 від 15.03.2023, ВН №21 від 22.03.2023, ВН №№22,23 від 23.03.2023, ВН №№ 24,25 від 24.03.2023, ВН № № 26,27 від 27.03.2023, ВН № 28,29 від 28.03.2023, ВН №30,31 від 29.03.2023, ВН №32 від 30.03.2023, ВН №33 від 31.03.2023, ВН №34 від 03.04.2023, ВН №35 від 05.04.2023, ВН №36 від 06.04.2023, ВН №37 від 07.04.2023, ВН №38 від 10.04.2023, ВН №39 від 12.04.2023, ВН №40 від 18.04.2023, ВН №41 від 19.04.2023, ВН №42 від 21.04.2023, ВН №№ 43,44 від 24.04.2023, ВН №45,46 від 25.04.2023, ВН №47 від 26.04.2023, ВН №1 від 09.01.2023, рахунок №1 від 09.01.2023, рахунок №2 від 16.01.2023, рахунок №3 від 25.01.2023, рахунок №4 від 23.02.2023, рахунок №5 від 24.02.2023, рахунок №6 від 27.02.2023, рахунок №7 від 01.03.2023, рахунок №№ 8,9 від 02.03.2023, рахунок №10 від 03.03.2023, рахунок №11 від 31.01.2023, рахунок №12 від 03.03.2023, рахунок №13,14 від 06.03.2023, рахунок №15 від 07.03.2023, рахунок №16 від 09.03.2023, рахунок №№ 17,18 від 13.03.2023, рахунок №26 від 14.03.2023, рахунок №27 від 15.03.2023, рахунок №28 від 22.03.2023, рахунок №№ 31,32 від 23.03.2023, рахунок №34 від 24.03.2023, рахунок № 38,39 від 27.03.2023, рахунок №40,41 від 28.03.2023, рахунок №№ 42,43 від 29.03.2023, рахунок №44 від 30.03.2023, рахунок №45 від 31.03.2023, рахунок №46 від 03.04.2023, рахунок №47 від 05.04.2023, рахунок №48 від 06.04.2023, рахунок №49 від 09.01.2023, рахунок №50 від 07.04.2023, рахунок №51 від 10.04.2023, рахунок №53 від 12.04.2023, рахунок №54 від 18.04.2023, рахунок №56 від 19.04.2023, рахунок №57 від 21.04.2023, рахунок №№59,62 від 24.04.2023, рахунок №№64,65 від 25.04.2023, рахунок №66 від 26.04.2023, договір поставки №18/08 від 15.08.2022 з ТОВ “Волспайс”, ВН №98 від 02.09.2022, ВН №100 від 09.09.2022, ВН №101 від 12.09.2022, ВН №103 від 20.09.2022, ВН №105 від 21.09.2022, ВН №106 від 27.09.2022, ВН №107 від 28.09.2022, ВН №110 від 15.12.2022, ВН №111 від 16.12.2022, ВН №112 від 19.12.2022, ВН №113 від 20.12.2022, ВН №114 від 21.12.2022, ВН №148 від 21.12.2022, ВН №150 від 29.12.2022, ВН №108 від 01.12.2022, ВН №148 від 21.12.2022, ВН №№ 18,19,20,22 від 05.01.2023, ВН №28 від 09.01.2023, ВН №31 від 16.01.2023, ВН №№ 31,36,37,38 від 16.01.2023, ВН №№ 39,40 від 17.01.2023, ВН №42 від 19.01.2023, ВН №23 від 23.01.2023, ВН №№ 53,54 від 25.01.2023, ВН № 55,58,59 від 26.01.2023, ВН №№60,61 від 27.01.2023, ВН №64 від 30.01.2023, ВН №№ 65,66,67,68,69,70 від 31.01.2023, ВН №73,74, від 07.02.2023, ВН №31 від 16.01.2023, ВН №№75,76 від 09.02.2023, ВН №№77,78 від 10.02.2023, ВН №№ 79,80 від 13.02.2023, ВН №№81,82,83,84,85 від 14.02.2023, ВН №86,87 від 15.02.2023, ВН №88 від 16.02.2023, ВН №89 від 17.02.2023, ВН №№ 90,91 від 20.02.2023, ВН №92 від 21.02.2023, ВН №93,94,95 від 23.02.2023 р., ВН № 96,98,99 від 24.02.2023, ВН № 107, 108,109 від 27,02.2023, ВН №112 від 28.02.2023, ВН №№115,116,117,119 від 01.03.2023, ВН №121,122 від 02.03.2023, ВН №№123,124 від 03.03.2023, ВН №125,126 від 06.03.2023, ВН №1247,128 від 07.03.2023, ВН №129,130,131 від 09.03.2023, рахунок №98 від 01.09.2022 рахунок №99 від 08.09.2022, рахунок №100 від 08.09.2022, рахунок №103 від 19.09.2022, рахунок №104 від 20.09.2022, рахунок №105 від 20.09.2022, рахунок №106 від 01.09.2022, рахунок №107 від 01.09.2022, рахунок №110 від 14.12.2022, рахунок №111 від 01.09.2022, рахунок №112 від 19.12.2022, рахунок №113 від 20.01.2022, рахунок №114 від 21.12.2022, рахунок №114 від 21.12.2022, рахунок №148 від 26.12.2022, рахунок №150 від 28.12.2022, рахунок №№20,21 від 06.01.2023, рахунок №31 від 13.01.2023, рахунок №40 від 16.01.2023, рахунок №42 від 18.01.2023, рахунок № 43 від 20.01.2023, рахунок №56,57 від 26.01.2023, рахунок №62 від 28.01.2023, рахунок №64 від 30.01.2023, рахунок №69 від 01.02.2023, рахунок №№ 72,73,74 від 07.02.2023, рахунок №№72,73,74 від 07.02.2023, рахунок №75,76 від 08.02.2023, рахунок №№77,78 від 09.02.2023, рахунок №№79,80 від 10.02.2023, рахунок №№81,82 від 13.02.2023, рахунок №№83,84,85 від 14.02.2023, рахунок №№87,88 від 15.02.2023, рахунок №89 від 17.02.2023, рахунок №№90,92 від 20.02.2023, рахунок №96 від 23.02.2023, рахунок №№100,102,104 від 24.02.2023, рахунок №108 від 27.02.2023, рахунок №№109,112 від 12.02.2023, рахунок №№115,116, 117 від 01.03.2023, рахунок №№119,121,122 від 02. 03.2023, рахунок №№123,124,125 від 03.03.2023, рахунок №127 від 04.03.2023, рахунок №130 від 06.03.2023, договір транспортно-експедиційних послуг №05/05-22 від 05.05.2022 з ПП “Карспайс”, акт наданих послуг №10/05 від 10.05.2022, рахунок на оплату №259 від 10.05.2022, договір поставки №14/006-22 від 14.06.2022 з ТОВ “Пан Продукт+”, специфікація №10.1 від 19.12.2022, специфікація №22.12-27 від 27.12.2022, ВН №970 від 20.12.2022, ВН №974 від 24.12.2022, ВН №990 від 24.12.2022, ВН №28/12-10 від 28.12.2022, ВН №30/12-02 від 30.12.2022, ВН №28/02-05 від 28.02.2023, договір купівлі продажу №03/05-22 від 03.05.2022 року, договір купівлі-продажу №01/08-22 від 01.08.2022, з ТОВ “Полісся Агроінвестстрой”, ВН №00000070 від 10.05.2022, ВН №00000071 від 10.05.2022, ВН №6 від 25.05.2022, ВН №7 від 27.05.2022, ВН №8 від 02.06.2022, ВН №9 від 27.09.2022, ВН №10 від 27.09.2022, ВН №11 від 28.09.2022, ВН №12 від 28.09.2022, ВН №13 від 28.09.2022, ВН №14 від 28.09.2022, рахунок №22 від 10.05.2022, рахунок №13 від 25.05.2022, рахунок №14 від 27.05.2022, рахунок №16 від 27.09.2022, рахунок №17 від 27.09.2022, рахунок №№18, 19, 20, 21 від 28.09.2022, договір поставки №01/08-22 від 01.08.2022, з ТОВ “Рітейл Системс”, ВН №1 від 01.09.2022, ВН №2 від 07.09.2022, ВН №3 від 20.09.2022, ВН №№4,5,6 від 21.09.2022, ВН №7 від 23.09.2022, ВН №№8, 9 від 24.09.2022, ВН №10 від 27.09.2022, ВН №11 від 15.12.2022, ВН №,№ 12,13,14 від 19.12.2022, ВН №15 від 20.12.2022, ВН №№16,17 від 22.12.2022, ВН №18 від 28.12.2022, рахунок №1 від 01.09.2022, рахунок №2 від 07.09.2022, рахунок №3 від 20.09.2022, рахунок №№4,5,6 від 21.09.2022, рахунок №7 від 23.09.2022, рахунок №8,9,10 від 27.05.2022, рахунок №11 від 15.12.2022, рахунок №12,13,14 від 19.12.2022, рахунок №15 від 20.12.2022, рахунок №16,17 від 22.12.2022, рахунок №18 від 28.12.2022, договір поставки №05/05-22 від 05.05.2022 з ТОВ “Сатурн Агро”, ВН №97 від 11.05.2022, ВН №102 від 26.05.2022, ВН №107 від 23.08.2022, ВН №108 від 19.08.2022, ВН №109 від 22.08.2022, ВН №№110,111,112,113 від 01.09.2022, ВН №№114,115,116,117 від 02.09.2022, ВН №№116,118,119 від 05.09.2022, ВН №№120, 121 від 09.09.2022, ВН №№122,123,124 від 26.05.2022, рахунок №77 від 11.05.2022, рахунок №78 від 16.05.2022, рахунок №79 від 17.05.2022, рахунок №80 від 19.05.2022, рахунок №81 від 25.05.2022, рахунок №83 від 15.06.2022, рахунок №82 від 26.05.2022, рахунок №85 від 15.06.2022, рахунок №88 від 19.08.2022, рахунок №89 від 22.08.2022, рахунок №№86,87 від 23.08.2022, рахунок №№91,92,93 від 01.09.2022, рахунок №№94,95,96,97 від 02.09.2022, рахунок №№98,99 від 05.09.2022, рахунок №№100,101 від 09.09.2022, рахунок №102,103,104,105 від 12.09.2022, договір №10/10-22 від 10.10.2022 з ТОВ “Гарні Лани”, ВН №0000550 від 01.12.2022, ВН №0000561 від 15.12.2022, ВН №0000564 від 16.12.2022, ВН №0000573 від 19.12.2022, ВН №0000575 від 20.12.2022, ВН №0000577 від 21.12.2022, ВН №0000579 від 22.12.2022, ВН №0000591 від 28.12.2022, ВН №0000598 від 29.12.2022, ВН №0000605 від 29.12.2022, рахунок №585 від 01.12.2022, рахунок №593 від 15.12.2022, рахунок №597 від 16.12.2022, рахунок №600 від 19.12.2022, рахунок №604 від 20.12.2022, рахунок №607 від 21.12.2022, рахунок №609 від 22.12.2022, рахунок №615 від 28.12.2022, рахунок №619 від 28.12.2022, рахунок №620 від 28.12.2022, рахунок №622 від 28.12.2022, рахунок №625 від 29.12.2022, договір №28/11/2022-НБ від 28.11.2022, договір поставки №11/07-23 від 11.07.2023 з ТОВ “Ідрія Торг”, ВН №13 від 27.07.2023, ВН №14 від 28.07.2023, ВН №15 від 07.08.2023, ВН №16 від 03.08.2023, рахунок №15 від 26.07.2023, рахунок №16 від 27.07.2023, рахунок №17 від 31.07.2023, рахунок №18 від 03.08.2023, договір поставки №25/05-1 від 25.05.2023 з ТОВ “Торговий дім “Сатек”, ВН№56 від 23.06.2023, рахунок №58 від 21.06.2023, договір транспортних (експедиційних) послуг №28/1 від 28.02.2023 з ТОВ “Карспрайс”, акт наданих послуг №1/08-01 від 01.08.2023, акт наданих послуг №5/06-02 від 05.06.2023, акт наданих послуг №17/05-01 від 17.05.2023 , акт наданих послуг №18/05-02 від 18.05.2023, акт наданих послуг №19/05-01 від 19.05.2023, акт наданих послуг №20/06-01 від 20.06.2023, акт наданих послуг №21/07-02 від 21.07.2023, акт наданих послуг №22/06-01 від 22.06.2023, акт наданих послуг №1/08-01 від 01.08.2023, акт наданих послуг № 24/05-01 від 24.05.2023, акт наданих послуг №24/07-03 від 24.07.2023, акт наданих послуг №26/07-01 від 26.07.2023, акт наданих послуг №27/06-04 від 27.06.2023, акт наданих послуг №1/08-01 від 01.08.2023, акт наданих послуг №28/07-02 від 28.07.2023, акт наданих послуг №29/06-01 від 29.06.2023, акт наданих послуг №30/05-02 від 30.05.2023, акт наданих послуг №31/07-02 від 31.07.2023, акт наданих послуг №28/06-01 від 28.06.2023, рахунок №50 від 17.05.2023, рахунок №52 від 18.05.2023, рахунок №54 від 19/05.2023, рахунок №57 від 23.05.2023, рахунок №59 від4.05.2023, рахунок №64 від 30.05.2023, рахунок №70 від 05.06.2023, рахунок №93 від 20.06.2023, рахунок №95 від 22.06.2023, рахунок №99 від 27.06.2023, рахунок №101 від 28.06.2023, рахунок №109 від 29.06.2023, рахунок №150 від 21.07.2023, рахунок №154 від 24.07.2023, рахунок №159 від 26.07.2023, рахунок №162 від 28.07.2023, рахунок №165 від 31.07.2023, рахунок №167 від 01.08.2023, договір №08/05 від 08.04.2023, договір №15/05-3 від 15.04.2023 з ТОВ “Рівне Торг Груп”, ВН №21 від 19.05.2023, ВН №22 від 30.05.2023, ВН №23 від 22.06.2023, ВН №24 від 27.06.2023, рахунок №21 від 19.05.2023, рахунок №22 від 30.05.2023, ВН №2 від 06.03.2023, рахунок №2 від 06.03.2023, договір №17/04 від 17.04.2023, з ТОВ “Торговий Дім Спец Торг”, ВН №407-001 від 04.07.2023, ВН №506-001 від 05.06.2023, ВН №905-001 від 09.05.2023, ВН №1005-002 від 10.05.2023, ВН №1105-002 від 11.05.2023, ВН №407-001 від 04.07.2023, ВН №1205-003 від 12.05.2023, ВН №1505-002 від 15.05.2023, ВН №1605-001 від 16.05.2023, ВН № 1805-002 від 18.05.2023, ВН №1905-002 від 19.05.2023, ВН №2006-001 від 20.06.2023, ВН №2106-00 від 21.06.2023, ВН №2107-002 від 21.07.2023, ВН №2205-001 від 22.05.2023, ВН №2305-001 від 23.05.2023, ВН №2306-002 від 23.06.2023, ВН №2405-00 від 24.05.2023, ВН №2405-002 від 24.05.2023, ВН №2407-003 від 24.07.2023, ВН №407-001 від 04.07.2023, ВН №2507-002 від 25.07.2023, ВН № 2606-001 від 26.06.2023, ВН №2607-003 від 26.07.2023, ВН №2706-003 від 27.06.2023, ВН №2806-001 від 28.06.2023, ВН №2905-003 від 04.07.2023, ВН №2906-004 від 29.06.2023, ВН №407-001 від 04.07.2023, ВН №3005-001 від 30.05.2023, рахунок №ГП-075 від 05.05.2023, рахунок №ГП-078 від 08.05.2023, рахунок №№ГП-083, ГП-084 від 10.05.2023, рахунок №ГП-090 від 11.05.2023, рахунок №ГП-093 від 15.05.2023, рахунок №ГП-096 від 16.05.2023, рахунок №ГП-098 від 17.05.2023, рахунок №№ ГП-102, ГП-104 від 19.05.2023, рахунок № ГП-106 від 22.05.2023, рахунок № ГП-075 від 05.05.2023, рахунок №№ ГП-113, ГП-116 від 26.05.2023, рахунок №ГП-121 від 02.06.2023, рахунок №ГП-140 від 15.06.2023, рахунок №ГП-141 від 19.06.2023, рахунок № №ГП-146, ГП-149 від 22.06.2023, рахунок №ГП-150 від 23.06.2023, рахунок №№ГП-152, ГП-153 від 26.06.2023, рахунок №ГП-212 від 19.07.2023, рахунок №ГП-215 від 21.07.2023, рахунок №ГП-216 від 25.07.2023, рахунок №ГП-218 від 26.07.2023, ВН 6 від 06.02.2023, рахунок №6 від 06.03.2023, договір поставки №0323/38 від 05.04.2023 з ТОВ “Укрспецсистем”, ВН №0323/38 від 21.04.2023, рахунок №0323/38 від 10.04.2023, договір поставки №31/01-23 від 31.01.2023 з ТОВ “Українська Продуктова компанія”, ВН №№1,2 від 01.03.2023, ВН №№3,4 від 02.03.2023, ВН №5 від 03.03.2023, ВН №6 від 06.03.2023, ВН №№7,8,9 від 08.03.2023, ВН №10 від 09.03.2023, ВН №11 від 10.03.2023, ВН №№12,13 від 13.03.2023, ВН №14 від 16.03.2023, ВН №№15,16 від 22.03.2023, ВН №№ 17,18 від 23.03.2023, ВН №19 від 27.03.2023, ВН №20 від 30.03.2023, ВН №21 від 31.03.2023, ВН №22,23 від 03.04.2023, ВН №24 від 04.04.2023, ВН №25 від 05.04.2023, ВН №26 від 06.04.2023, рахунок №№1,1.1 від 01.03.2023, рахунок №№ 2,2.1 від 02.03.2023, рахунок №3 від 03.03.2023, рахунок №4 від 06.03.2023, рахунок №№ 5,5.1 від 07.03.2023, рахунок №6 від 08.03.2023, рахунок №7 від 09.03.2023, рахунок №8 від 10.03.2023, рахунок №9,9.1 від 13.03.2023, рахунок №10 від 16.03.2023, рахунок №№11, 11.1 від 22.03.2023, рахунок №№12,12.1 від 23.03.2023, №13 від 27.03.2023, рахунок №14 від 30.03.2023, рахунок №15 від 31.03.2023, рахунок №№16,16.1 від 03.04.2023, рахунок №17 від 04.04.2023, рахунок №18 від 05.04.2023, рахунок №19 від 06.04.2023, договір поставки №028/03 від 28.03.2023 з ТОВ “Торговий дім “Хлібний Терем”, ВН №30 від 07.04.2023, ВН №35 від 10.04.2023, ВН №38 від 11.04.2023, ВН №41 від 19.04.2023, ВН №46 від 24.04.2023, ВН №50 від 09.05.2023, ВН №53 від 10.05.2023, ВН №55 від 11.05.2023, ВН №57 від 12.05.2023, ВН №58 від 16.05.2023, ВН №60 від 17.05.2023, ВН №61 від 18.05.2023, ВН №64 від 19.05.2023, ВН №68 від 22.05.2023, ВН №72 від 24.05.2023, ВН №75 від 29.05.2023, ВН №110 від 23.06.2023, ВН №111 від 26.06.2023, ВН №113 від 29.06.2023, ВН №114 від 29.06.2023, ВН №118 від 03.07.2023, ВН №120 від 05.07.2023, ВН №135 від 20.07.2023, ВН №136 від 21.07.2023, ВН №138 від 24.07.2023, ВН №139 від 07.04.2023, ВН №141 від 25.07.2023, ВН №142 від 26.07.2023, ВН №143 від 26.07.2023, ВН №144 від 27.07.2023, ВН №146 від 28.07.2023 , ВН №148 від 31.07.2023, ВН №149 від 31.07.2023, ВН №150 від 01.08.2023, рахунок №30 від 05.04. 2023, рахунок №35 від 10.04.2023, рахунок №38 від 11.04.2023, рахунок №41 від 18.04.2023, рахунок №46 від 21.04.2023, рахунок №51 від 08.05.2023, рахунок №53 від 09.05.2023, рахунок №№55,56 від 10.05.2023, рахунок №58 від 12.05.2023, рахунок №60 від 15.05.2023, рахунок №61 від 16.05.2023, рахунок №65 від 18.05.2023, рахунок №68 від 19.05.2023, рахунок №72 від 22.05.2023, рахунок №75 від 25.05.2023, рахунок №110 від 21.06. 2023, рахунок №113 від 26.06.2023, рахунок №114 від 27.06.2023 , рахунок №118 від 30.06.2023, рахунок №120 від 04.07.2023, рахунок №135 від 18.07.2023, рахунок №136 від 19.07.2023, рахунок №139 від 21.07.2023, рахунок №141 від 24.07.2023, рахунок №142 від 24.07.2023, рахунок №143 від 25.07.2023, рахунок №144 від 25.07.2023, рахунок №146 від 27.07.2023, рахунок №148 від 28.07.2023, рахунок №149 від 28.07.2023, рахунок №151 від 31.07.2023, договір поставки №16/06 від 16.05.2023 з ТОВ “Юнітрал”, ВН №38 від 23.06.2023, ВН №39 від 24.07.2023, ВН №40 від 25.07.2023, ВН №41 від 26.07.2023, ВН №42 від 27.07.2023, ВН №43 від 28.07.2023, ВН №44 від 31.07.2023, ВН №45 від 01.08.2023, ВН №142 від 26.07.2023, рахунок №41 від 23.06.2023, рахунок №42 від 24.07.2023, рахунок №44 від 24.07.2023, рахунок №45 від 26.07.2023, рахунок №46 від 27.07.2023, рахунок №47 від 24.06.2023, рахунок №49 від 01.08.2023. Загалом за обліковими даними отримано надходжень за 2022 рік – 34595492 грн, в 2023 році – 96745180 грн. 
На адресу Фонду надійшли листи з проханням про надання благодійної допомоги у комплектуванні вантажів гуманітарної допомоги, засобами гігієни, продуктами харчування, іншими предметами першої необхідності від Благодійної організації “Всеукраїнський Благодійний Фонд “Сталеві серця”. 
30.01.2023 був укладений договір про надання благодійної допомоги №30/01 на підставі якого за актами приймання-передачі №1 від 15.02.2023, акт приймання-передачі №2 від 27.02.2023, акт приймання-передачі №3 від 10.03.2023, акт приймання-передачі №01/02 від 28.02.2023, акт приймання-передачі №03/04 від 01.05.2023, було відвантажено та передано на користь зазначеного фонду продукти харчування, засоби гігієни для комплектування вантажів гуманітарної допомоги. 
04.04.2023 укладено договір про співпрацю №04/04-2023 між Позивачем та БО “ВБФ “Сталеві Серця” та безоплатно передано на підставі акту приймання-передачі №05/06 від 04.07.2023, акту приймання-передачі 07 /08 від 04.09.2023 наявні продукти та товари першої необхідності. На виконання умов вказаних договорів позивач передав на користь БО “ВБФ “Сталеві Серця” товарів першої необхідності, засобів гігієни, продуктів харчування на загальну суму 130823287,91 грн. Окрім цього, упродовж 2022-2023 років отримано та сплачено за транспортні (експедиційні) послуги 4207550 грн. та понесено супутніх витрат на суму 517384,09 грн. Відповідно, на виконання статутних завдань та досягнення мети створення Фонду, для забезпечення гуманітарних потреб, населення що постраждало внаслідок бойових дій, позивач передав безоплатно наявні товари продовольчої групи, засоби гігієни та інші набуті матеріальні цінності на користь БО “ВБФ “Сталеві Серця” без отримання жодної винагороди чи доходу.
Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, який вищевказані первинні бухгалтерські документи дослідив в ході судового розгляду справи, адже норми податкового законодавства не обмежують період подання платником податків необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, а положення пункту 44.6 статті 44 ПК України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучити до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого балансу.
Отже враховуючи зазначене, позивач непозбавлений можливості подати будь-які належні та допустимі докази безпосередньо в судове засідання.
При цьому Верховний Суд у постанові від 10.05.2023 у справі №640/966/20 вказав, що при поданні первинних документів, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку вони повинні бути досліджені в судовому засіданні та їм повинна бути надана правова оцінка.
У відповідності до підпункту 14.1.121. п. 14.1. статті 14 ПК України неприбуткові підприємства, установи та організації - неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу. 
Підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 ПК України встановлено, що платниками податку на прибуток підприємств - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.
Відповідно до пункту 133.4. статті 133 ПК України: не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом. 
Згідно підпунктом 133.4.1. пункту 133.4. статті 133 ПК України неприбутковим підприємством, установою та організацією для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам: - утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації; - установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників у розумінні Цивільного кодексу України), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту; - установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду, іншим юридичним особам, що здійснюють недержавне пенсійне забезпечення відповідно до закону (для недержавних пенсійних фондів), або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об`єднання та асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, та житлово-будівельні кооперативи; - внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Положення абзаців третього і четвертого цього підпункту щодо вимог наявності установчих документів не поширюються на бюджетні установи. 
Зареєстровані установи та організації (новостворені), які подали в установленому порядку документи для внесення до Реєстру неприбуткових установ та організацій під час або протягом 10 днів з дня державної реєстрації створення юридичної особи та які за результатами розгляду цих документів внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій, для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств вважаються неприбутковими організаціями з дня державної реєстрації створення юридичної особи.
Установи та організації, які під час або протягом 10 днів з дня державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу подали документи про внесення до Реєстру неприбуткових установ та організацій і за результатами розгляду цих документів внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій, для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств вважаються неприбутковими організаціями з дня державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу. 
Доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами (підпункт 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 ПК України).
Згідно з підпунктом 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 ПК України порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру встановлює Кабінет Міністрів України.
За змістом підпункту 133.4.6 пункту 133.4 статті 133 ПК України до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема, можуть бути віднесені: бюджетні установи; громадські об`єднання, політичні партії, творчі спілки, релігійні організації, благодійні організації, пенсійні фонди; спілки, асоціації та інші об`єднання юридичних осіб; житлово-будівельні кооперативи (з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому відповідно до закону здійснено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і такий житловий будинок споруджувався або придбавався житлово-будівельним (житловим) кооперативом), дачні (дачно-будівельні), садівничі та гаражні (гаражно-будівельні) кооперативи (товариства); об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, асоціації власників жилих будинків; професійні спілки, їх об`єднання та організації профспілок, а також організації роботодавців та їх об`єднання; сільськогосподарські обслуговуючі кооперативи, кооперативні об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів; інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам цього пункту.
За приписами пункту 142.1 статті 142 ПК України звільняється від оподаткування прибуток підприємств та організацій, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх повною власністю, отриманий від продажу (постачання) товарів, виконання робіт і надання послуг, крім підакцизних товарів, послуг із поставки підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на такі товари, де протягом попереднього звітного (податкового) періоду кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менш як 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці.
Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності дозволу на право користування такою пільгою, який видається уповноваженим органом відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".
У разі порушення вимог щодо цільового використання вивільнених від оподаткування коштів платник податку зобов`язаний збільшити податкові зобов`язання з цього податку за результатами податкового періоду, на який припадає таке порушення, а також сплатити пеню, нараховану відповідно до цього Кодексу.
Колегія суддів аналізуючи наведені норми законодавства та матеріали справи встановила, що БО “ВБФ “Незламна Батьківщина” є неприбутковою організацією, яка була включена до реєстру неприбуткових установ та організацій з моменту реєстрації та перебуває у ньому на даний час, відповідно до вимог пункту 133.4. статті 133 ПК України не є платником податку на прибуток, а тому у неї був відсутній обов`язок сплати такого податку, що апелянт не спростовує. 
Колегія суддів дійшла висновку, що БО “ВБФ “Незламна Батьківщина” є неприбутковою організацією, яка включена до реєстру неприбуткових установ та організацій, відповідно у неї був відсутній обов`язок з подання декларації з податку на прибуток підприємства за 2022, 2023 роки.
Верховний Суд в постанові від 03.02.2022 у справі № 820/3485/18 вказав, що згідно з п.п.133.4 ПК України, неприбуткові підприємства не є платниками податку на прибуток за умови дотримання вимог, передбачених цим пунктом. Позивач зобов`язаний використовувати свої доходи (прибутки) винятково на утримання підприємства і з метою реалізації завдань статутної діяльності, та щороку подавати Звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації та річну фінансову звітність. Лише у разі, якщо неприбуткове підприємство допустить нецільове використання доходів (прибутків), тоді воно зобов`язане достроково подати звіт про використання доходів та сплатити суму самостійно нарахованого податку на прибуток від суми операції нецільового використання активів. Крім того, таке неприбуткове підприємство виключається контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій та вважається платником податку на прибуток (п.п.134.4.3 п.133.4 ст. 133 ПК України)
Суд апеляційної інстанції при прийнятті рішення також враховує правовий висновок Верховного Суду від 03.02.2022 у справі № 820/3485/18 та те, що невмотивованість та неналежна обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень є достатньою за визначених обставин справи підставою для визнання такого рішення протиправним, викладено, зокрема у постановах від 20.05.2022 у справі № 340/370/21, від 16.03.2023 у справі № 160/18668/2 та від 16.05.2023 у справі № 380/3195/22.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає до задоволення, адже відповідачем не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства, а тому податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 07 травня 2025 року №0140630706, №0140640706 є протиправними та скасовано судом першої інстанції правильно, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та його рішення, яке є законним та обґрунтованим. Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. 
Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 03.02.2022 у справі № 820/3485/18, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
Суд не приймає доводи скаржника, які ґрунтуються на висновках касаційних судів, оскільки правовідносини в цих справах та оскаржуваному рішенні суду не є однаковими.
Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25 квітня 2018 року у справі № 925/3/7, пункт 40 постанов від 25 квітня 2018 року у справі № 910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 910/8956/15 та від 13 вересня 2017 року у справі № 923/682/16.
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 910/5394/15-г; постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11; від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц).
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області – залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №140/9072/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

З.М. Матковська

Повний текст постанови складено і підписано 12.06.2026