Справа № 358/168/26  Провадження № 2/358/501/26   	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року м. Богуслав 

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,-
В С Т А Н О В И В: 

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтувала наступним.
Зазначила, що перебувала із відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 10.03.2009. Мають спільну дочку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Остання з 2024 продовжує навчання в Національному університеті «Львівська політехніка». Строк навчання – по 30.06.2028, форма навчання – денна. У зв`язку із вказаною обставиною вона змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на дочку у зв`язку із продовженням нею навчання, оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги не надає. Власних коштів недостатньо для забезпечення доньці належних умов для навчання та проживання. З цих підстав просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у зв`язку із продовженням нею навчання в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до закінчення навчання. 
02.03.2026 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. 
31.03.2026 на адресу суд надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено наступне, що відповідач позов визнає частково. Зазначив, що він має на утриманні неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого з нього стягнуто аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу). За наявною у нього інформацією дочка навчається у навчальному закладі безкоштовно та отримує академічну стипендію. На теперішній час він офіційно непрацевлаштований та не має стабільного джерела доходу. З урахуванням вказаних обставин та прожиткового мінімуму просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісяця. 
25.03.2026 до суду надійшла відповідь позивача на відзив. Сторона позивача зазначає, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів до досягнення дочкою повноліття в сумі 37 641,13 грн. Інші доводи позивача не спростовують його обов`язку щодо утримання дочки, яка продовжує навчання. Зазначає, що дочка дійсно отримує стипендію. Однак, за станом здоров`я, дочка потребує дієтичного дробного частого харчування. За період навчання позивачем понесені витрати на оплату гуртожитку на суму 5600 грн – квитанція від 14.10.2024 та 9600 – 29.07.2025, які додані до відповіді на відзив разом із квитками на проїзд. Просить позов задовольнити в повному обсязі.
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідив матеріали справи, оцінив докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.11.2024. (а.с.11).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 16.12.2025 № 2025/018788807, ОСОБА_3 зареєстрована: АДРЕСА_1 . – а.с.14.
Згідно копії довідки НУ «Львівська політехніка» від 11.09.2024 № 17241/24 та копії Договору № 2034-16к від 09.08.2024 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денної форми навчання. Строк навчання – 30.06.2028. – а.с.16, 17.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 23.03.2026, ОСОБА_3 з січня 2025 по січень 2026 отримала дохід у вигляді стипендії в загальному розмірі 20 428 грн.
За проживання ОСОБА_3 у гуртожитку були внесені наступні суми: 5600 грн – квитанція від 14.10.2024 та 9600 – квитанція від 29.07.2025.
Згідно посвідчення серія -ААВ У 007748 від 27.01.2015, ОСОБА_3 має статус – особи з інвалідністю з дитинства. Висновок ЛКК від 24.01.2024 із датою переогляду 10.11.2025.
Згідно судового наказу Богуславського районного суду від 30.06.2025 у справі № 358/1012/25, з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.
Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Разом із тим, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.
У постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18, суд зазначив, що при визначенні підстав для стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мають бути враховані як вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, так і стан здоров`я платника аліментів, його матеріальний та сімейний стан, наявність у платника аліментів майна, грошових коштів та інші обставини, що мають значення.
За змістом ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, наявність у останнього інших дітей.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Так, стороною позивача не було надано доказів на підтвердження оплати за навчання, понесення витрат на харчування, проїзд, придбання підручників тощо. Надані квитанції, які зазначені як підтвердження здійснення оплати проїзду потягом від м.Києва до м.Львова та у зворотному напрямку не містять призначення платежу, тому не є достатнім доказом понесення таких витрат. 
Щодо матеріального стану відповідача, суд враховує, що відповідач має на утриманні малолітню дитину та він є працездатним, довідки про доходи ним не надано.
Разом із тим, судом встановлено, що спільна дочка сторін у справі на день розгляду справи не досягла 23 років, продовжує навчання на денній формі навчання в навчальному закладі в м.Львів, тобто поза межами Київської області, не працює, має статус особи з інвалідністю з дитинства, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.
В той же час, обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання після досягнення повноліття, покладається на обох батьків.
З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача на утримання дочки, яка продовжує навчання, підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу починаючи з 09.02.2026 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн., від сплати якого при зверненні до суду позивач була звільнена. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 76-89, 141, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітньої дочки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з 09.02.2026 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років.
Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України в розмірі 1331,20 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя 	Г. С. Лебединець