П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 571/2812/25
Провадження № 22-ц/4815/1090/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 березня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КНП «Рокитнівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради про визнання дій незаконними, зобов`язання укласти трудовий договір та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Рокитнівського районного суду Рівненської області з позовом до КНП «Рокитнівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської селищної ради про визнання дій незаконними, зобов`язання укласти трудовий договір та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В грудні 2025 року позивач звернулася із заявою про забезпечення доказів та допит свідків.

Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 березня 2026 року заяву повернуто у зв`язку з несплатою судового збору.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Апелянт також вказує, що суд належним чином не визначив суму судового збору, порушив процесуальні строки розгляду, не врахував, що позивач є непрацездатною.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як незаконну.
Також просить проводити розгляд справи з участю сторін.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана у цій справі ухвала суду першої інстанції належить до переліку ухвал, апеляційні скарги на які розглядаються без повідомлення учасників справи. При цьому позивач не навів жодних конкретних обставин, які б свідчили про необхідність розгляду апеляційної скарги з викликом сторін.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 статті 116 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Відповідно до ч.3 ст.117 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.
Згідно із ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до висновків Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного суду від 01.11.2021 у справі № 520/14132/18, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частини перша та друга статті 116 ЦПК України). За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом (частини третьої статті 117 ЦПК України)».
З урахуванням викладеного, та відповідно до вимог частини 4 ст. 117 ЦПК України суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано повернув заву про забезпечення доказів заявнику.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про застосування п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", оскільки пільг щодо звільнення від сплати судового збору позивачам - у справі про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та похідним від них вимог не передбачено.
Сам по собі факт непрацездатності не звільняє особу від обов`язку сплачувати судовий збір.
Суд правильно визначив розмір судового збору за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що узгоджується з підпунктом 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".
Решта доводів не вказують на порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Рокитнівського районного суду Рівненської області від 11 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.