Віньковецький районний суд Хмельницької області

Єдиний унікальний номер № 670/385/25 
Провадження № 1-кп/670/4/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року    селище Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
потерпілої – ОСОБА_4 
захисника – ОСОБА_5 
обвинуваченої – ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025243000001379 від 03.05.2025, відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Березівка, Новоушицького району, Хмельницької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні немає, особи з інвалідністю ІІІ групи, фактично проживаючої без реєстрації за адресою:  АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 18 квітня 2017 року Мурованокуриловецьким РС УДМС України у Вінницькій області (не внесено дані щодо зміни прізвища після реєстрації шлюбу), РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимої: - 21.04.2023 Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ст. 128 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт; -21.03.2024 Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі, який змінено ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 03.10.2024 та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; - 19.12.2024 Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 125, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць;
обвинуваченої у вчиненні повторно в умовах воєнного стану кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. 
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що вона, будучи раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності на шлях виправлення не стала та повторно вчинила нове кримінальне правопорушення за таких обставин.
Так, 27.04.2025 близько 15:00 год, ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного розпиття алкогольних напоїв, прийняла рішення про вчинення крадіжки чужого майна з метою власного збагачення.
Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що ОСОБА_7 заснув, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи, що в Україні діє воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ та неодноразово продовжений Указами Президента України, востаннє Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 15.01.2025 №4220-ІХ, продовженого з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, у залі вищевказаного будинку, здійснила крадіжку майна, що належить ОСОБА_4 , а саме: шурупокрута марки «DWT» моделі «ABS-12E» 12В чорно-зеленого кольору, з додатковим акумулятором та зарядним кабелем вартістю 1800,00 грн, кутової шліфувальної машинки марки «Dnipro-М» чорного кольору вартістю 1650,00 грн, зварювального апарату марки «Baltic» блакитного кольору вартістю 3100,00 грн.
Після чого ОСОБА_6 утримуючи при собі викрадене майно покинула місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.
Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяла потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 6550,00 грн. 
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція учасників судового провадження.
Позиція сторони обвинувачення. Прокурор зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, умисні дії ОСОБА_6 виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, її дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченої повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Просив долучити відповідь з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», згідно якої, відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженої 19.12.2024 Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (вирок набрав законної сили 24.03.2025), початок строку відбування покарання – 02.05.2025, кінець строку – 02.06.2029, станом на 26.05.2026 невідбута частина покарання за вищезазначеним вироком становить 3 роки 7 днів.
Зазначив, що відносно обвинуваченої доцільно обрати покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 5 років позбавлення волі. Оскільки кримінальне правопорушення вчинено повторно після винесення вироку Новоушицьким районним судом Хмельницької області, яким обвинувачену було засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць, тому на підставі ст. 71 КК України, просив частково приєднати частину невідбутого покарання та загалом призначити остаточне покарання за сукупністю вироків на строк 5 років 3 місяці.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що проживає в АДРЕСА_2 . Також їй на праві власності належить будинок за адресою АДРЕСА_3 . За даною адресою проживає дядько її чоловіка ОСОБА_7 . В квітні 2025 з її будинку було викрадено майно. За яких обставин сталася дана подія вона не бачила, їй повідомили люди. Загалом у неї було викрадено зварювальний апарат, болгарку та шурупокрут з акумулятором. Майно (шурупокрут з акумулятором та шліфувальну машинку (болгарку)) їй повернули співробітники поліції, які знайшли його у ОСОБА_9 . Зварювальний апарат їй не повернули, натомість за нього було відшкодовано кошти в розмірі 2800,00 грн. Кошти повернула свекруха обвинуваченої ОСОБА_10 .
Претензій до обвинуваченої немає, шкоду їй відшкодовано, при визначенні міри покарання покладалася на думку суду. 
Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суд призначити обвинуваченій найлегшу міру покарання встановлену санкцією частини статті 185 КК України, а саме строком на 5 (п`ять) років, врахувати щире каяття, те, що вона є матір`ю неповнолітніх дітей, за висновком експертизи виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. А також те, що потерпіла претензій до обвинуваченої не має, цивільний позов не заявляла.
Позиція обвинуваченої. У судовому засіданні 04.11.2025 обвинувачена ОСОБА_6 після оголошення прокурором обвинувального акта, роз`яснення змісту обвинувачення свою вину не визнала. Однак під час судового розгляду, зокрема з`ясування обставин справи та дослідження доказів, 14.05.2026 обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті. 
Під час здійснення допиту надала показання, аналогічні до фабули обвинувачення, зокрема, що в той день вона, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в обідню пору перебували в будинку ОСОБА_7 , який доводиться дядьком ОСОБА_13 , вживали спиртні напої. Потім вона взяла інструменти, які знаходилися в іншій кімнаті, зокрема зварювальний апарат, болгарку та шурупокрут з акумулятором і занесла додому, туди де проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_12 . Після того вона понесла крадені речі до односельчанки ОСОБА_14 з метою продати, однак остання відмовилася їх купувати. Тоді вона пішла в сусіднє село ОСОБА_15 до ОСОБА_16 і запропонувала йому купити інструменти. Коли вона повернулася, її чоловік ОСОБА_17 , почав її бити і забрав у неї кошти, далі вона пішла ночувати до знайомих. Речі вона несла в одному пакеті. Ціну на інструменти запропонував ОСОБА_18 , дав 1000 гривень, вона погодилася. Як вона брала речі під час перебування в будинку в ОСОБА_7 , ніхто не бачив, так як усі були в іншій кімнаті. Зазначила, що їй відомо, що її свекруха ОСОБА_10 повернула кошти за викрадений зварювальний апарат свекрусі потерпілої ОСОБА_4 . Підтвердила, що після вчиненого злочину поїхала відбувати покарання до колонії за вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області. Також вказала, що в січні 2025 року вона одружилася із ОСОБА_12 та змінила прізвище на « ОСОБА_19 », однак не встигла змінити паспорт у зв`язку із початком відбуття покарання у виді позбавлення волі. 
Просила призначити їй найменшу міру покарання, щиро розкаялася, шкодує про вчинене.

Визначений обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.
Після оголошення прокурором обвинувального акта, роз`яснення обвинуваченій ОСОБА_6 суті обвинувачення, з`ясування її ставлення до пред`явленого обвинувачення, яка винуватою себе на відповідній стадії початку судового розгляду не визнавала, суд визначив обсяг доказів, які мали б досліджуватися, та встановив порядок їх повного дослідження, визначений частинами 1, 2 ст.349 КПК України. 
Під час судового розгляду досліджувалися усі зібрані у справі докази зі сторони обвинувачення, зокрема досліджено долучені стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження документи, у яких викладені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, досліджено висновок експерта, досліджено документи, які характеризують особу обвинуваченої, здійснено допит потерпілої, свідків та обвинуваченої.
З огляду на відмову сторін кримінального провадження від допиту деяких свідків, які викликалися судом за їх клопотанням, заслухавши думку учасників судового провадження судом ухвалою змінено затверджений порядок з`ясування обставини та дослідження доказів.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні нею вищезазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю .
Крім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, під час судового розгляду, її винуватість у скоєнні вказаного кримінального правопорушення також повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами у кримінальному провадженні та стверджується такими доказами.
Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №12025243000001379, 03.05.2025 було внесено відомості про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення в ЄРДР. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 95).
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.05.2025, згідно якого ОСОБА_4 просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 15:00 год по 18:00 год, 27.04.2025 з приміщення будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , таємно шляхом вільного доступу здійснила крадіжку електроінструментів, а саме: шурупокрут марки «DWT» моделі «ABS-12E» 12В, болгарку темно-зеленого кольору, зварювальний апарат марки «Baltic» (а.с.100).
Протоколом огляду місця події від 02.05.2025 та фото таблицями до нього проведено огляд будинку АДРЕСА_1 (а.с.102-106).
Відповідно до заяви ОСОБА_16 , останній добровільно видав шурупокрут марки «DWT» темно-зеленого кольору та болгарку марки «Dnipro-М» чорного кольору (а.с.114).
Протоколом огляду від 05.05.2025 та фото таблицями до нього проведено огляд кутової шліфувальної машинки (болгарки) марки «Dnipro-М» чорного кольору з абразивним кругом «AGV» та шурупокрута марки «DWT» моделі «ABS-12 E-2» 12V темно-зеленого кольору. Огляд проведено на підставі заяви ОСОБА_16 про добровільну видачу (а.с.115-116).
Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_20 від 09.05.2025 вартість бувшого у користуванні зварювального апарату марки «Baltic» блакитного кольору з кабелем у справному стані станом на 27.04.2025 становить 3100,00 грн (а.с.119).
Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_20 від 09.05.2025 вартість бувшої у користуванні кутової шліфувальної машинки марки «Dnipro-М» чорного кольору з абразивним кругом «AGV» у справному стані станом на 27.04.2025 становить 1650,00 грн (а.с.120).
Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_20 від 09.05.2025 вартість бувшого у користуванні шурупокрута марки «DWT» моделі «ABS-12 E-2» 12V темно-зеленого кольору, у справному стані з додатковим акумулятором та зарядним пристроєм, станом на 27.04.2025 становить 1800,00 грн (а.с.121).
Відповідно до вироку Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19.12.2024 ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання за правилами ч.1 ст.72 КК України, до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання, призначеного вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року, зміненого ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць (а.с.128-135).
Згідно з розпорядженням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 07.04.2025 Кам`янець-Подільському РУП ГУНП в Хмельницькій області скеровано до виконання вирок суду від 19.12.2024 щодо ОСОБА_8 (справа ЄУН №680/355/24, провадження 1-кп/670/30/24) (а.с.136).
Відповідно до довідки Майдано-Олександрівського старостинського округу Віньковецької селищної ради Хмельницької області № 177 від 09.05.2025 ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - свекруха, та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - чоловік, які проживають за даною адресою без реєстрації (а.с.143).
Відповідно до довідки-характеристики Майдано-Олександрівського старостинського округу Віньковецької селищної ради Хмельницької області № 178 від 09.05.2025 ОСОБА_8 зарекомендувала себе з негативної сторони серед жителів села, не є депутатом Віньковецької селищної ради (а.с.144).
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис № 3 від 23.01.2025, ОСОБА_8 23 січня 2025 року уклала шлюб із ОСОБА_12 та змінила прізвище на ОСОБА_19 (а.с.147).
Згідно відповіді на запит КНП «Віньковецька багатопрофільна лікарня» ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.146-147).
З медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що остання перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» (а.с.68).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №692 від 26.09.2025, згідно із яким ОСОБА_6 усвідомлювала фактичний характер і суспільну небезпеку своїх дій на період інкримінованого їй кримінального правопорушення, усвідомлює фактичний характер і суспільну небезпеку своїх дій і на момент проведення експертизи; могла керувати своїми діями на момент інкримінованого їй кримінального правопорушення; на момент інкримінованого їй кримінального правопорушення виявляла легку розумову відсталість з поведінковими розладами, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, виявляє таке і на момент проведення експертизи. В стані тимчасового розладу психічної діяльності, іншого хворобливого розладу, крім вищевказаного, на період інкримінованого їй кримінального правопорушення не перебувала. Застосування до неї примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.164-166).
Відповідно до відповіді Дунаєвецького відділу ДРАЦС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області № 264/31.1-40 від 09.01.2025 на адвокатський запит стосовно народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що 06.01.2025 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено відомості щодо актового запису про народження №83 складеного 30.12.2024 Новоушицькою селищною радою на дитину чоловічої статі ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , державна реєстрація проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.176).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_8 є матір`ю ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 78 від 14.01.2022 (а.с.177).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_8 є матір`ю ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 54 від 25.12.2012 (а.с.178).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_8 є матір`ю ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 09 від 17.09.2009 (а.с.179).
Свідок ОСОБА_26 в судове засідання не з`явилася, 06.01.2026 подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що на момент розгляду справи хворіє, перебуває в післяопераційному стані, знаходиться у дітей в м. Хмельницькому. Додатково зазначила що нічого не купувала в обвинуваченої (а.с. 241).
В судовому засіданні 24.02.2026 прокурор від виклику та допиту свідка ОСОБА_26 , яка викликалася за клопотанням сторони обвинувачення у кримінальному провадженні відмовився, сторона захисту вважала, що необхідності здійснення допиту даного свідка немає.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_3 . Потерпіла є дружиною його племінника. В травні місяці минулого року до нього прийшла обвинувачена з ОСОБА_17 та ОСОБА_27 . Принесли алкогольні напої та їжу, сиділи випивали. Потім він заснув, коли проснувся, побачив, що відсутні інструменти і зателефонував власниці будинку повідомити про те що сталося. В будинку окрім нього була обвинувачена, її чоловік та його брат. Викрадені інструменти були в іншій кімнаті. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 є далекими сусідами свідка, живуть на сусідній вулиці. Раніше ОСОБА_6 він не бачив, прийшла вона на домогосподарство вперше. 
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні повідомив, що подія відбулася в кінці квітня на початку травня 2025 року. Він був вдома. Прийшла обвинувачена та запропонувала придбати інструменти: шурупокрут, зарядне до нього, болгарку і третій інструмент не пам`ятає. Сказала, що її звуть ОСОБА_28 , вона з чоловіком ОСОБА_17 приїхала зі ОСОБА_29 до ОСОБА_30 , живуть на квартирі, однак не мають за що жити, тому вимушена продати їхні інструменти. Дав їй 1000 грн, не знав що майно крадене. Інструменти були в пакеті. Через кілька днів до нього зателефонували з поліції і поцікавилися чи не приносили йому якісь інструменти. Він повідомив, що придбав нещодавно інструменти та добровільно їх видав. Чому саме йому принесли інструмент не може пояснити.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні повідомила, що є свекрухою ОСОБА_6 . Віддала 2800,00 грн ОСОБА_32 , яка є свекрухою потерпілої, в якої обвинувачена викрала майно. Повідомила, що невістка була сама. Де були її сини в той день, коли сталася подія, вона не знає. Невістка разом з сином ОСОБА_17 деякий час проживала в неї вдома. ОСОБА_33 проживав окремо. 
Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні повідомив, що бачив ОСОБА_6 разом із ОСОБА_35 , він казав, що то його дружина. Додому до нього вона приходила. Однак речі на продаж вона йому не приносила, купити інструменти вона йому не пропонувала. Підтвердив, що обвинувачена ночувала в нього разом з чоловіком. Будь-якої іншої інформації щодо крадіжки інструментів він повідомити не може.
Свідок сторони захисту ОСОБА_11 неодноразово не з`являвся в судове засідання за викликом суду, за наявною в суду інформацією працівниками поліції його було передано до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Відповідно до відповіді на запит ІНФОРМАЦІЯ_10 від 11.03.2026 19.02.2026 працівниками НПУ ОСОБА_11 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_11 , як такий, що самовільно залишив частину. 20.02.2026 представниками ІНФОРМАЦІЯ_11 , вищевказаний військовослужбовець був доставлений до військової частини НОМЕР_7 (а.с.70, 84).
В судовому засіданні 11.03.2026 захисник і обвинувачена від виклику і допиту свідка ОСОБА_11 відмовилися, прокурор не заперечував. Щодо виклику і допиту свідка ОСОБА_12 наполягали та просили застосувати привід свідка. 
Свідок сторони захисту ОСОБА_12 неодноразово не з`являвся в судове засідання за викликом суду, за наявною в суду інформацією працівниками поліції його було доставлено до дев`ятого відділу РТЦК та СП. 
Відповідно до відповіді ІНФОРМАЦІЯ_12 № 9/861 від 04.03.2026 у зв`язку із не зарахуванням у команду на відправку до військової частини за станом здоров`я та морально ділових якостей, ОСОБА_12 була вручена повістка на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_13 на 10:00 год 02.03.2026 року по якій він не з`явився, на даний час місце перебування громадянина ОСОБА_12 не відомо (а.с.69).
Ухвалою суду від 11.03.2026 було постановлено здійснити привід свідка ОСОБА_12 в судове засідання.
З рапорту старшого інспектора СПД № 1 ВП 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 02.04.2026 вбачається, що доставити свідка до зали судового засідання Віньковецького районного суду Хмельницької області не представилося за можливе, оскільки громадянин ОСОБА_12 був відсутній за місцем свого проживання та місце перебування його не відоме (а.с.94-95).
Ухвалою суду від 02.04.2026 було постановлено повторно здійснити привід свідка ОСОБА_12 в судове засідання.
З відеозапису, доданого до рапорту працівниками СПД № 1 ВП 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, на якому зафіксовано розмову з матір`ю ОСОБА_12 , судом встановлено, що працівниками поліції не представляється можливим здійснити привід громадянина ОСОБА_12 , оскільки останній за місцем проживання відсутній, місце перебування на дату здійснення приводу не відоме (а.с.113).
В судовому засіданні 14.05.2026 захисник і обвинувачена від виклику і допиту свідка ОСОБА_12 відмовилися.
Прокурор зазначив, що необхідності здійснення допиту даного свідка у сторони обвинувачення немає.
Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_12 №9/1601 від 14.05.2026 на запит суду громадянин ОСОБА_12 на військовому обліку солдатів та сержантів ІНФОРМАЦІЯ_12 не перебуває та до лав ЗСУ ними не призивався. ОСОБА_11 був призваний 04.06.2024 до лав Збройних Сил України (а.с.115).
Суд бере до уваги, що при дослідженні доказів кримінального провадження, заперечень відносно належності та допустимості даних доказів та обсягу їх досліджень обвинуваченою та її захисником не заявлено.
Зазначені вище докази є належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.
Визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини, свідчить про те, що вона усвідомила суспільно-небезпечний характер своїх дій та про її бажання нести відповідальність за вчинене.
Отже, суд вважає послідовними та узгодженими між собою докази сторони обвинувачення про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки дані докази підтверджують, що обвинувачена своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_6 обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України не оспорює, вважає, що вони встановлені в повному обсязі, в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце, дії обвинуваченої містять склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і становлять – повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину повністю доведена і вона підлягає покаранню за його вчинення.

Мотиви призначення покарання. 
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими (спеціальна превенція), так і іншими особами (загальна превенція). Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. 
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З огляду на наведене покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке за класифікацією відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а також конкретні обставини справи, щире каяття обвинуваченої та повторне вчинення злочину.
Крім того, досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченої суд бере до уваги, що обвинувачена раніше судима, одружена, є матір`ю чотирьох неповнолітніх дітей, є особою з інвалідністю ІІІ групи, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, перебуває під диспансерним наглядом у лікаря психіатра, непрацююча, сталих соціальних зв`язків немає, по місцю фактичного проживання характеризується негативно. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягало в критичному ставленні до своєї злочинної поведінки, її осуді, у тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що виглядало перед судом правдиво та досить переконливо.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Даючи оцінку висновку судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого обвинувачена усвідомлює фактичний характер і суспільну небезпеку своїх дій, виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, отже суд вважає його науково обґрунтованим та достатньо аргументованим, таким, що відповідає об`єктивній поведінці обвинуваченої під час судового розгляду, що дає підстави суду визнати ОСОБА_6 осудною і відповідальною за вчинене. 
Щодо обставини, що ОСОБА_6 є матір`ю чотирьох неповнолітніх дітей ОСОБА_36 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , суд зазначає, що утримання даних дітей не підтверджується матеріалами провадження, оскільки сторона захисту не заперечувала, що зазначені діти відібрані у неї соціальними службами, через неможливість їх виховання обвинуваченою.
Під час призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 вчинено 27.04.2025, тобто після ухвалення та набрання законної сили вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 21.03.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, яким на підставі ст. 69 КК України обвинуваченій призначено покарання до 4 років позбавлення волі, зміненого ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 03.10.2024 та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання, з випробуванням на один рік, а також після вироку Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19.12.2024, який набрав законної сили 24.03.2025 та яким ОСОБА_8 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Отже, підстав для застосування вимог ст. 69 КК України та призначення обвинуваченій покарання нижче нижчої межі суд не вбачає.
З огляду на наведене, враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, посягання на чуже майно, особу обвинуваченої, яка тривалий час не бажає ставати на шлях виправлення і продовжила вчиняти корисливі злочини, в тому числі в умовах воєнного стану, суд дійшов висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.
Призначення іншого виду покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного кримінального правопорушення, його суспільної небезпеки, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею інших злочинів.
Тому, враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне, призначити покарання ОСОБА_6 в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми, як уже було зазначено, є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 71 КК остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
На підставі п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. При цьому невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання. А при вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.
Відповідно до відповіді з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», згідно якої, відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженої 19.12.2024 Новоушицьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (вирок законної сили 24.03.2025), початок строку відбування покарання – 02.05.2025, кінець строку – 02.06.2029, станом на 26.05.2026 невідбута частина покарання за вищезазначеним вироком становить 3 роки 7 днів.
Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.
Визначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків суд враховує положення ч. 4 ст. 71 КК України, відповідно до якої воно має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання на підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків та до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19.12.2024 призначивши ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці. 

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
В кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких необхідно вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України, а саме: шурупокрут марки «DWT» моделі «ABS-12E» 12В чорно-зеленого кольору, з додатковим акумулятором та зарядним кабелем; кутову шліфувальну машинку марки «Dnipro-М» чорного кольору, які після огляду передано на відповідальне зберігання потерпілій у кримінальному провадженні ОСОБА_4 – залишити потерпілій.
На підставі ч. 4 ст. 185 КК України, керуючись ст. 100, 124, ст. 349, ст. 370, 373, 374, 392, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 19.12.2024 та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня проголошення вироку суду 26.05.2026.
Речові докази у кримінальному провадженні: шурупокрут марки «DWT» моделі «ABS-12E» 12В чорно-зеленого кольору, з додатковим акумулятором та зарядним кабелем ; кутову шліфувальну машинку марки «Dnipro-М» чорного кольору – залишити у потерпілої ОСОБА_4 .
Медичну картку ОСОБА_6 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, - повернути Комунальному некомерційному підприємству «Новоушицька багатопрофільна лікарня».
Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, вручити учасникам судового провадження.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Проголошено резолютивну частину вироку на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, прилюдно 26 травня 2026 року негайно після виходу суду з нарадчої кімнати та вручено учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1