Справа № 149/2564/25
Провадження №2-о/149/22/26 
РІШЕННЯ 
Іменем України
14.05.2026 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Гончарук-Аліфанової О.Ю.,
при секретарі Зоріній О. Г.,
за участю адвоката Костюка С. М., заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи ОСОБА_8.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Костюка Сергія Миколайовича, заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Костюк Сергій Михайлович звернувся до Хмільницького міськрайонного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заява мотивована тим, що заявник є батьком, а ОСОБА_2 - матір`ю малолітнього ОСОБА_3 . Заявник вказує, що в лютому 2022 року ОСОБА_2 залишила сина з ним та виїхала за кордон, на даний час вона створила нову сім`ю. З того часу заявник фактично проживає вдвох із своїм малолітнім сином, самостійно займається його вихованням та утримує його, натомість ОСОБА_2 ніякої участі у життя дитини не приймає, матеріально не забезпечує. 19 березня 2023 року між заявником та ОСОБА_2 було укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В. Б., щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дити з батьком.
Таким чином, з метою доведення існування підстав для визнання (підтвердження) за заявником певного соціально-правового статусу - батька, який самостійно виховує дитину, і отриманням передбачених законодавством пільг, пов`язаних з набуттям вказаного статусу, а також отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, він просить встановити факт самостійного виховання та утримання ним його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , без участі матері.
Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.
Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити. Пояснив, що ОСОБА_2 проживає з іншим чоловіком, має іншу сім`ю, з 2022 року він проживає з сином ОСОБА_4 . Він був призваний на військову службу у 2022 року, а потім - звільнений, оскільки син проживає з ним, про що між ним та ОСОБА_2 було укладено та нотаріально посвідчено відповідний договір.На час розгляду справи син проживає з ним по АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входить також його дружина та її син. Син навчається в школі № 32 в м. Вінниці в першому класі. Він возить його туди з міста Хмільника та забирає після уроків, або знімає житло в м. Вінниці. При цьому мати сином не цікавиться, не забезпечує його необхідними речами, іноді через знайомих передає кошти на дитину. За стягненням аліментів він не звертався.
Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити.
Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, зазначила, що під час складення актів обстеження умов проживання, дитина була за місцем проживання батька. Мати до органу опіки жодного разу не зверталась.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явилась, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду письмові пояснення, відповідно до яких в задоволені заявлених вимог просила відмовити, серед іншого вказавши, що оскільки матір ОСОБА_3 не позбавлена батьківських прав, не визнана безвісти відсутньою, не оголошена померлою, відсутні підстави стверджувати про те, що заявник є одиноким батьком або самостійно виховує неповнолітню дитину.
ОСОБА_2 в судове засідання неодноразово тривалий час не з`являлась, про час, день та місце судових засідань повідомлена належним чином, заяв, клопотань не надала.
Заслухавши пояснення учасників розгляду, які з`явились до суду, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. 25).
Відповідно до довідки Хмільницької міської ради № 08-17/497 від 03 травня 2023 року, ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 та перебуває на його утримані (а.с. 18).
Відповідно до довідки Хмільницької міської ради № 08-74/961 від 02 серпня 2024 року, ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с. 20).
Відповідно до довідки Хмільницької міської ради № 08-53/790 від 07 липня 2025 року, ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с. 19).
Із акту обстеження умов проживання від 02 травня 2023 року слідує, що в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 наявні умови для проживання малолітнього ОСОБА_3 (а. с. 11-12).
Із акту обстеження умов проживання від 01 серпня 2024 року слідує, що в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 наявні умови для проживання неповнолітніх дітей, є умови для навчання та проведення дозвілля (а.с. 29-30).
Як слідує із декларації № 0001-ЕКТК-М210 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, законним представником малолітнього пацієнта ОСОБА_3 є ОСОБА_1 (а.с. 17).
Із довідки сімейного лікаря Бевза Р. І. від 08 липня 2025 року вбачається, що на прийом до лікаря ОСОБА_3 звертався разом із батьком ОСОБА_1 (а.с. 23).
За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с. 26-27).
19 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В. Б., щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дити з батьком (а.с. 21-22).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 146 від 26 травня 2023 року солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26 травня 2023 року № 38-РС у запас за підпунктом "г" (через сімейні обставини) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу» направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13-14).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона являється дружиною заявника ОСОБА_1 , в шлюбі вони перебувають з 2023 року.З ними по АДРЕСА_1 проживає син чоловіка від попереднього шлюбу ОСОБА_7 . Син відвідує перший клас школи № 32 в м. Вінниці, оскільки там більше можливостей для розвитку дитини, зокрема є логопед. Чоловік щодня відвозить дитину на навчання та забирає зі школи, іноді орендує їм з сином там житло, купує дитині всі необхідні речі. З колишньою дружиною чоловіка не знайома, на цю тему з ним не спілкується, обставин участі її в утриманні дитини не знає. 
Вирішуючи, чи підлягає заява задоволенню суд виходить з наступного.
Згідно із ч.7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною першою ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст.122, 125 СК України.
Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України.
Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150, 151 СК України.
За приписами ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст.157 СК України. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Зазначена норма свідчить про те, що предметом договору є порядок здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Отже, навіть якщо один із батьків проживає окремо від дитини, на підставі цього договору він має здійснювати батьківські права та виконувати обов`язки, що очевидно полягає у вчиненні визначених договором певних дій, необхідних для виховання дитини, а не у повній відмові від них.
Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.
При цьому сімейні відносини як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії (настання яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини).
Так, у силу положень ЦК України у момент народження фізичної особи в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки), яка припиняється у момент її смерті (ст. 25 ЦК України), а з підстав, установлених ЦК України, виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання), яка може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 30 ЦК України).
Відповідно до ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.
Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом. 
Згідно із ч. 2 ст. 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання.
У ч. 4 ст. 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених СК України або домовленістю (договором) сторін.
Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (ст. 164 СК України).
Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.
Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.
Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу можливості користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.
СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена ч. 1 ст. 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.
Частиною першою статті 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Позивач просить установити факт самостійного виховання та утримання ним малолітнього сина, проте встановлення такого факту може мати негативні наслідки для матері .
Доведення факту одноосібного виховання й утримання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самих дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.
Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч. 1 ст. 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема, від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання й утримання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.
Така позиція суду повністю відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 11 вересня 2024 року по справі № 201/5972/22.
На переконання суду, для встановлення обставин самостійності виховання позивачем дитини обов`язковим елементом є підтвердження виключних (непереборних /виняткових/ неординарних/особливих) у конкретних життєвих ситуаціях (наприклад: особа, яка розлучена та самостійно здійснює обов`язки по вихованню та утриманню дитини, в той час коли інший з батьків позбавлений фактичної змоги виконувати свої обов`язки; батько або матір не беруть участі у вихованні та утриманні дитини або зникли, проте не визнані судом безвісно відсутніми або такими, що позбавлені батьківських прав; якщо один з батьків перебуває на окупованій території, в полоні і не може фактично виховувати та утримувати дитину тощо).
Наведені вище виключні обставин, зокрема позбавлення фактичної змоги виконувати свої обов`язки матір`ю, у даній справі відсутні, а надані суду докази, враховуючи пояснення заявника щодо періодичного передавання матір`ю дитини коштів на його утримання через знайомих, а також встановлений судом факт навчання дитини в першому класі ліцею № 32, який знаходиться в іншому населеному пункті - м. Вінниці, що знаходиться на відстані більше 60 км. від м. Хмільника, де дитини зареєстрована, та розташований в районі проживання в матері дитини, спростовують посилання заявника на самостійне виховання та утримання ним дитини.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
За змістом ч.1 ст. 319 ЦПК України, судом при винесенні рішення про встановлення юридичного факту, має бути встановлено мету його встановлення.
Заявник необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, мотивував необхідністю підтвердження соціально-правового статусу, отриманням передбачених законодавством пільг, пов`язаних з цим статусом, а також отриманням права на відстрочку від мобілізації.
Разом з тим, виду пільг, на які претендує заявник, не зазначено, доказів існування перешкод у їх отриманні не надано. Також заявником не надано доказів підстав та наявності перешкод в отриманні відстрочки від мобілізації, натомість матеріали справи містять витяг з наказу № 146 від 26 травня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 звільнено в запас через сімейні обставини.
За таких обставин, суд зазначає, що в даному випадку необхідність встановлення юридичного факту зумовлена абстрактними обставинами, які можуть виникнути в майбутньому. Відтак наведена вимога є передчасною та не може вирішуватися в порядку, визначеному ч.1 ст. 319 ЦПК України, через неможливість визначення судом конкретної мети встановлення такого факту, імовірність якого може виникнути в майбутньому, а також відсутність доказів на підтвердження того, що до її пред`явлення заявник звертався до відповідних організацій за одержанням зазначених в заяві пільг та благ, у чому йому було відмовлено із зазначенням причин, які зумовили його звернення до суду.
Таким чином, оскільки заявником не доведено як самого факту самостійного виховання та утримання ним малолітнього ОСОБА_3 , так і визначених законом підстав для звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 89, 90, 263-265, 273, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволені заяви представника ОСОБА_1 адвоката Костюка Сергія Миколайовича, заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повне рішення суду складено 18 травня 2026 року.

Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Представник заявника: адвокат Костюк Сергій Миколайович, АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
Заінтересовані особи: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради, 22000, вул. Столярчука, 10, м. Хмільник, Вінницька обл., ЄДРПОУ 34422134;
ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , НОМЕР_4 ;
ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Суддя: