КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2026 року Київ Справа № 320/47943/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
Рух справи. 
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:
- Зобов?язати МІНІСТЕРСТВО У СПРАВАХ ВЕТЕРАНІВ УКРАЇНИ (Мінветеранів) встановити ОСОБА_1 , особі з ІІ групою інвалідності, починаючи з 05.07.2022, статус інвалідності - постраждала внаслідок дії вибухонебезпечних предметів.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що внаслідок поранення, отриманого 17.03.2022 під час активних бойових дій, їй встановлено III групу інвалідності. При цьому рішенням міжвідомчої комісії від 21.03.2024 підтверджено факт отримання нею ушкодження здоров`я від вибухових предметів. Вважаючи, що наявність зазначених обставин є підставою для встановлення відповідного статусу, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено строк для надання відзиву.
Відповідач проти позову заперечує та вказує, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. 
Так, відповідач вказує, що законодавстом України не передбачено статусу "постраджалої особи внаслідок дії вибухонебезпечних предметів", проте ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачено таку категорію осіб як ветерани війни, до якої належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслілок війни та учасника війни. 
Відповідач вказує, що позивачу на піставі рішення міжвідомчої комісії було встановлено причиний зв`язок інвалідності з пораненням (ушкодженням здоров`я), одерженим від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпеченння національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областіх, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації від 21.03.2024 №3/III/18/1 відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії від 23.11.2023 серія 12 ААВ №698349 та в подальшому на підставі вищезазначеної довідки надано статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до абзаці третього пункту 4 частини 2 статті 7 Закону України №3551-ХІІ.
Відповідач зазначає, що позивач невірно трактує норми чинного законодавства та повноваження відповідача та просить встановити їй причинну інвалідність, а саме "як особа, яка постраджала внаслідок дії вибухових предметів, починаючи з 05.07.2022", що не входить до повноважень відповідача, оскільки причину інвалідності особі визначають експертні команди з оцінювання повсягденного функціонування особи, а не центральні органи державної влади. 
Отже, заявлені вимоги не відповідають передбаченим законом способам захисту порушеного права та спрямовані на покладення на відповідача повноважень, які йому не належать.
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
17.03.2022 позивачка перебуваючи в місті Балаклія, отримала мінно-вибухову травму. 
Рішенням Міжвідомчої комісії з питань встановленого факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, від 21.03.2024 №3/ІІІ/18/1 установлено факт одержання поранення (ушкодження здоров`я) від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння 17.03.2022 на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Мінветеранів листом від 29.03.2024 № 4993/1.3/5.2-24 повідомило позивачку про прийняте 21.03.2024 міжвідомчою комісією позитивне рішення. 
Позивачці 05.11.2024 було видане посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни III групи серії НОМЕР_1 .
27.02.2025 на адресу Мінветеранів надійшла заява ОСОБА_1 , в якій позивачка просила Мінветеранів встановити їй «статус інвалідності – постраждала внаслідок дії вибухонебезпечних предметів з 05.07.2022».
Мінветеранів листом від 26.03.2024 № 6339/1.3/3.1-25 надало позивачці роз`яснення, що діючим законодавством України не передбачено статусу «постраждалої особи внаслідок вибухонебезпечних предметів». Натомість законодавством передбачено процедуру встановлення зв`язку інвалідності з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я для подальшого надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. Позивачу такий факт вже встановлено та статус особи з інвалідністю внаслідок війни вже надано.
Не погоджуючись з такою відповідью відповідача позивачка звернулася із даним позовом до суду. 
Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХІІ від 22.10.1993 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.7 цього Закону до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних, серед іншого, від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 року, з 1 грудня 2014 року до 24 лютого 2022 року - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 року - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Зв`язок інвалідності з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я, отриманим особами, зазначеними в цьому пункті, встановлюється для повнолітніх осіб - за висновком медико-соціальної експертизи, для осіб віком до 18 років - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядком встановлення зв`язку інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 306 (далі - Порядок №306) визначено процедуру встановлення зв`язку інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними особами від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння (далі - ушкодження здоров`я від боєприпасів) на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. до 24 лютого 2022 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (далі - територія проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України).
Належність населеного пункту, де було одержане ушкодження здоров`я від боєприпасів, до території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, визначається відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (п.2 Порядку №306).
Згідно із п.3 Порядку №306 рішення про встановлення факту одержання особою ушкодження здоров`я від боєприпасів (далі - постраждала особа) на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України ухвалюється міжвідомчою комісією з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (далі - міжвідомча комісія), яку утворює Мінветеранів.
Положення про міжвідомчу комісію та її склад затверджує Мінветеранів. До складу міжвідомчої комісії входять представники Мінветеранів, Мінсоцполітики, МОЗ, Міноборони, МВС, Національної поліції, Національної гвардії, Адміністрації Держприкордонслужби, а також за згодою - Офісу Генерального прокурора, СБУ. До роботи міжвідомчої комісії можуть залучатися фахівці інших державних органів та представники громадських об`єднань (за згодою).
Відповідно до п. 4 Порядку №306 для встановлення факту одержання ушкоджень здоров`я від боєприпасів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постраждала особа (її законний представник або представник за дорученням, оформленим в установленому законом порядку) надсилає Мінветеранів письмову заяву.
Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.
Ключовим питанням у справі є наявність правових підстав для встановлення позивачу статусу "особи з інвалідністю внаслідок дії вибухонебезпечних предметів", а також належності до компетенції відповідача повноважень щодо зміни дати встановлення інвалідності.
Щодо наявність правових підстав для встановлення позивачу статусу "особи з інвалідністю внаслідок дії вибухонебезпечних предметів", суд зазначає таке. 
Відповідно до п.11 Постанови КМУ від 15.11.2024 № 1338 у разі настання інвалідності у зв`язку з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними особами, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. до 24 лютого 2022 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - надається рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - поранення чи інші ушкодження здоров`я, одержані під час антитерористичної операції або заходів проти військової агресії Російської Федерації проти України).
У п.5 Постанови КМУ №306 від 25 квітня 2018 року вказано, що для встановлення факту одержання ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, постраждала особа, її законний представник або уповноважена особа надсилають Мінветеранів заяву за формою згідно з додатком 1 у паперовій формі, зокрема засобами поштового зв`язку, або в електронній формі на офіційну адресу електронної пошти Мінветеранів. За малолітніх чи неповнолітніх дітей таку заяву подає один з батьків, опікун, піклувальник або інший законний представник.
Інформація про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) або адресу фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) постраждалої особи зазначається в заяві.
До заяви додаються копії таких документів:
документа, що посвідчує особу заявника, а у разі подання документів законним представником або уповноваженою особою - документа, що посвідчує особу постраждалої особи, а також документа, який надає повноваження законному представнику або уповноваженій особі представляти таку особу, оформленого відповідно до законодавства (для осіб віком до 14 років - свідоцтва про народження);
документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України;
висновку судово-медичної експертизи, що засвідчує факт отримання поранень чи інших ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів;
витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи” або довідки медико-соціальної експертної комісії або висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про встановлення особі віком до 18 років категорії “дитина з інвалідністю”;
витягу з інформаційно-аналітичної системи “Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості” про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (повний) (для осіб, які досягли 14-річного віку);
витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження стосовно факту одержання постраждалою особою ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів та/або інших документів, які підтверджують залучення особи до кримінального провадження як потерпілої;
інших документів (за наявності), які можуть засвідчити одержання постраждалою особою ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10.12.2024 № 2067 затверджено перелік відомостей, що містяться в рішенні експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Відповідно до вказаного переліку у разі проведення оцінювання з метою встановлення інвалідності, зміни причини інвалідності, закінчення строку, на який встановлено інвалідність, повторного оцінювання у разі настання змін у стані здоров`я, визначення потреби в постійному догляді та інших соціальних послугах (відомості наводяться в разі, якщо це стосується справи, що розглядалася): рішення щодо встановлення інвалідності; рішення щодо встановлення інвалідності з оновленою причиною інвалідності; рішення щодо визначення потреби в постійному догляді; рішення щодо оновлення рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю; дата, з якої встановлено інвалідність; група інвалідності, яку встановлено (у разі встановлення І групи інвалідності — також підгрупа). 
Так, на підставі рішення міжвідомчої комісії (протокол від 21.03.2024 №3/III/18/1) позивачу встановлено факт одержання поранення (ушкодження здоров`я) від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння 17.03.2022, що сторонами не запепечується. 
Як вбачається з довідки медико-соціальної експертної комісії про групу і причину інвалідності від 23.11.2023 серія ААВ №698349, позивачу встановлено причинний зв`язок інвалідності з відповідними обставинами та надано статус особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до вимог Закону № 3551-ХІІ. 
Таким чином, відповідний правовий статус позивачу фактично надано. 
Натомість, вимога позивача про встановлення статусу «особи, яка постраждала внаслідок дії вибухонебезпечних предметів» не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, оскільки такий окремо не передбачений.
Щодо належності до компетенції відповідача повноважень щодо зміни дати встановлення інвалідності позивачу, суд зазначає таке. 
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач також не погоджується із встановленою датою інвалідності.
Так, зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №476183 від 07.09.2022 позивачу було надано групу інвалідності: третя з 05.07.2022, причина інвалідності: "загальне захворювання". 
В подальшому позивачу, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №698349 від 23.11.2023 був проведений повторний огляд та встановленя третя група інвалідності, причина інвалідності "постраджала внаслідок дії вибухонебезпечних предметів...".
З матеріалів справи встановлено, що листами Міністерства у справах ветеранів України позивачу було відмовлено у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, постраждалої внаслідок дії вибухонебезпечних предметів, починаючи саме з 05.07.2022.
Не погоджуючись із вказаними листами, позивач зазначає, що інвалідність їй була встановлена ще з 05.07.2022 на підставі довідки медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №476183, однак із визначенням причини інвалідності як «загальне захворювання».
У зв`язку із цим, позивач вважає, що після зміни причини інвалідності на «інвалідність внаслідок дії вибухонебезпечних предметів» відповідно до довідки медико-соціальною експертною комісією від 23.11.2023 серії 12 ААВ №698349, така причина інвалідності повинна застосовуватись саме з 05.07.2022, тобто з дати первинного встановлення їй інвалідності.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 875-XII інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю (частина друга статті 3 Закону №875-XII).
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначені Законом України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в України" від 06.10.2005 №2961-IV (далі - Закон №2961-IV).
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №2961-IV, медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.
Частинами першою та другою статті 7 Закону №2961-IV встановлено, що медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я….Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.
Медико-соціальні експертні комісії визначають:
групу інвалідності, її причину і час настання. Особа може одночасно бути визнана особою з інвалідністю однієї групи і лише з однієї причини. При підвищенні групи інвалідності в разі виникнення більш тяжкого захворювання причина інвалідності встановлюється на вибір особи з інвалідністю. У разі якщо однією з причин інвалідності є інвалідність з дитинства, вказуються дві причини інвалідності;
Суд, звертає увагу позивача, що з 1 січня 2025 року експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Таким чином, встановлення позивачу групи інвалідності, визначення її причини, дати встановлення та настання належить до виключної компетенції медико-соціальної експертної комісії/експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, а не відповідача.
Таким чином, відповідач - Міністерство у справах ветеранів України діяв у межах наданих йому повноважень, а саме розглянув подані особою документи та прийнняв рішення про встановлення факту отримання ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів 17.03.2022.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, а заявлені позивачем вимоги стосуються питань, які не належать до компетенції відповідача.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положеньстатті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями 242-246, 255 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:

1. У задоволенні адміністративного позову - відмовити. 
2. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сас Є.В.