Справа № 695/404/26
1-кп/709/112/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року        селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого – ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань – ОСОБА_2 ,
розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Чорнобаївського районного суду Черкаської області угоду про визнання винуватості, укладену 28.01.2026 між керівником Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , 
у кримінальному провадженні № 12026250370000040, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 
за обвинуваченням ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.09.2025 року змінила прізвище із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » громадянки України, українки, уродженки м. Черкаси, маючої середню освіту, одружену, особою з інвалідністю, депутатом будь-якого рівня не являється, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , на утриманні малолітніх дітей не маюча, , не судимаРНОКНН 3035823005, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, 

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченої – ОСОБА_4 , 
захисника обвинуваченої – адвоката ОСОБА_9 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 всупереч вимогам частин 2, 4, 7 статті 150 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати дитину, не застосовувати до неї фізичні та інші види покарання, що принижують людську гідність, постійно дбати про фізичне здоров`я та психічний стан дитини, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, виховувати почуття доброти та милосердя, а також всупереч вимогам Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до яких кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, а дисципліна і порядок у сім`ї мають забезпечуватися на засадах взаємоповаги, справедливості та виключати приниження честі й гідності дитини, проживаючи спільно зі своєю малолітньою донькою — потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , злісно ухилялася від виконання встановлених законом обов`язків по догляду та вихованню дитини, що спричинило тяжкі наслідки.
Зокрема, 19 липня 2024 року близько 20 год 30 хв, перебуваючи за місцем свого проживання, ОСОБА_4 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_10 , а саме: висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, погрожувала та застосовувала заходи фізичного впливу у виді нанесення ударів, чим завдала шкоди психічному та фізичному здоров`ю дитини.
Крім того, 19.04.2025 близько 21 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала в стані алкогольного сп`яніння, поводилася агресивно, вживала нецензурну лексику відносно малолітньої ОСОБА_10 , чим завдала шкоди психоемоційному стану дитини.
При неодноразових перевірках побутових умов за місцем проживання малолітньої ОСОБА_10 , ОСОБА_4 не забезпечувала малолітню доньку необхідним та повноцінним харчуванням, належними побутовими й санітарно- гігієнічними умовами проживання та, не реагуючи на неодноразові звернення і рекомендації з питань належного утримання та виховання дитини, що надходили від служби у справах дітей та фахівців Центру соціальних служб Іркліївської сільської ради, на обліку в яких перебувала її сім`я, продовжувала бездіяльно та безвідповідально ставитися до виконання своїх батьківських обов`язків, зловживаючи алкогольними напоями.
Внаслідок створених незадовільних побутових умов, що проявлялися у занедбаному стані житлових приміщень, антисанітарії та відсутності належного гігієнічного догляду за малолітньою дитиною, а також у зв`язку з безвідповідальним ставленням ОСОБА_4 до виконання батьківських обов`язків, на підставі рішення виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 93 від 23.04.2025 малолітню доньку — ОСОБА_10 , було відібрано від матері та влаштовано до сім`ї патронатного вихователя.
Під час перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя, відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичного та розумового розвитку від 06.08.2025, у малолітньої ОСОБА_10 було виявлено та діагностовано захворювання, що передається статевим шляхом, що свідчить про тривале перебування дитини у небезпечних для її здоров`я та розвитку умовах, відсутність належного батьківського контролю, захисту та піклування з боку матері, а також ігнорування ОСОБА_4 обов`язку щодо забезпечення безпеки дитини та захисту її від будь-яких форм експлуатації і насильства.
Вищевказані протиправні дії та бездіяльність ОСОБА_4 перебуваю у прямому причинному зв`язку з тяжкими наслідками для дитини, а саме з тим, що ОСОБА_10 має відставання у психічному розвитку, яке, відповідно до висновку судової психологічної експертизи ДУ «ІСП МОЗ України» № 645 від 07.1 1.2025, пов`язане з умовами виховання, зокрема, педагогічною занедбаністю, відсутністю сформованих уявлень про припустимі та неприпустимі форми поведінки, деформацією статево-рольових установок та недостатністю батьківського контролю і захисту.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ст. 166 КК України, тобто злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
У цьому кримінальному провадженні 28.01.2026 між керівником Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_9 , укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_4 за ст. 166 КК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості підозрювана ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 166 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України погодили звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, прокурор та підозрювана ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо - умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дала згоду на призначення узгодженого в угоді про визнання винуватості виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. 
Захисник ОСОБА_9 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Законний представник потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо затвердження угоди, зазначив, що цивільний позов заявляти не буде. 
Потерпіла ОСОБА_10 у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та не заперечувала щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
За згодою учасників кримінального провадження, суд ухвалив про розгляд справи без участі потерпілого та законного представника потерпілого.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачена ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавала.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ст. 166 КК України є правильною. 
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як нетяжкий злочин, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за наявності на укладення такої угоди згоди потерпілого. Судом встановлено, що законний представник потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 не заперечує щодо укладення між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості та її затвердження судом.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. 
З огляду на викладене, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка є несудимою, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, наявність суспільного інтересу у швидкому судовому провадженні, яке забезпечить справедливе, своєчасне та невідворотне покарання за вчинення кримінального правопорушення, наявність суспільного інтересу у запобіганні повторного вчинення кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так й іншими особами, в тому числі більш тяжких, суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачена ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. 
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався та клопотання про його обрання не заявлялися.
Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.01.2026, укладену між керівником Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 12026250370000040.
Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України і призначити їй покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4 згідно з п. п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя            ОСОБА_1