Дата документу 09.06.2026	Справа № 554/7144/26	
 	Провадження № 2/554/4004/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Черняєвої Т.М.,
за участі секретаря Кравченко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» про стягнення безпідставно набутих коштів,-
ВСТАНОВИВ:

11 травня 2026 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Савченко Т.І. звернулася до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» про стягнення безпідставно набутих коштів в якій просила стягнути з ТОВ «Полтавагаз збут» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 3178,28 грн.
В обгрунтування позову вказала, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Будинок приєднаний до газорозподільчої системи, в зв`язку з чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Постачання природного газу до будинку здійснювало ТОВ «Полтавагаз збут».
Позивачка до грудня 2024 року продовжувала сплачувати по особовому рахунку № НОМЕР_1 на рахунок ТОВ «Полтавагаз збут» за постачання природного газу відповідно до показань лічильника газу та встановлених тарифів. Однак коли їй повідомили в банківській установі, що на зазначений нею рахунок кошти вже не приймаються, вона дізналася, що постачальником природного газу є не ТОВ «Полтавагаз збут» а ТОВ «Нафтогаз України», а також те, що 2021 року ТОВ «Полтавагаз збут» вимушено припинив постачання газу населенню, після чого споживачі автоматично стали клієнтами ГК «Нафтогаз України». Споживачам не потрібно було самостійно розривати договір, перехід відбувся автоматично. Після того як постачальником природного газу стало ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» для газифікованого об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_2 . 
ОСОБА_1 не знаючи про зміни постачальника природного газу з 2021 року, сплачувати за спожитий природній газ на рахунок ТОВ «Полтавагаз збут» до грудня 2024 року включно. В зв`язку з чим на рахунок відповідача внесла в загальному грошову суму в розмірі 3178,28 грн. 
Представником позивача зазначається, що таким чином, ТОВ «Полтавагаз збут» у вказаний період не надавало позивачу послуг з постачання природного газу, а отже не мало правових підстав для отримання зазначених коштів. Попри звернення позивачки з вимогою повернути помилково сплачені кошти, відповідач добровільно їх не повернув.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 15.05.2026 року відкрито провадження по справі, ухвалено проводити розгляд справи в прядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
05.06.2026 року від представника відповідача – Перерви Г.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він прохав відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 до ТОВ «Полтавагаз збут» про повернення грошових коштів в сумі 3178,28 грн. в повному обсязі.
В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що постановами про арешт коштів боржника, винесеними приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Байрамовим Талятом Рефатовичем від 04 вересня 2024 року ВП №75966366 та ВП №75966970 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші ТОВ “Полтавагаз збут”, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. 
Постановою про арешт коштів боржника, винесеним Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською Оксаною Миколаївною від 09 березня 2026 року ВП № 80428558 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. 
Тобто, накладення арешту приватним виконавцем та головним державним виконавцем на грошові кошти/електронні гроші ТОВ «Полтавагаз збут» не залежало від волі товариства. Всі ці дані обставини призвели до неможливості своєчасного повернення коштів побутовим споживачам. Дані обставини також підтверджуються Сертифікатом, який був виданий ТОВ “Полтавагаз збут”, Полтавською торговою-промисловою палатою №5300-24-1935 від 18.10.2024 р. про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): не можливість здійснення фінансових операцій через накладений арешт на грошові кошти/ електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (ТОВ "Полтавагаз Збут"); щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: повернути суми переплати за спожитий природний газ чи помилково сплачених коштів, на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу, у термін: протягом п`яти робочих днів після отримання вимоги, за пунктом 24 розділу III "Порядок постачання природного газу побутовим споживачам" постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. №2496 "Про затвердження Правил постачання природного газу" із змінами визначено, в разі переплати за спожитий природний газ чи помилково сплачених коштів, сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги, перед побутовими споживачами ТОВ "Полтавагаз Збут".
Представником відповідача зазначається, що таким сертифікатом засвідчено ТОВ «Полтавагаз збут» форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Відповідно до пункту 10.1 Розділу Х Типового договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Пунктом 10.3. визначено, що строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.
08.06.2026 року представником позивача – адвокатом Савченко Т.І. на адресу суду направлено заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій вона прохала прийняти заяву про збільшення розміру позовних вимог. Вважати збільшеним розмір позовних вимог у цивільній справі № 554/7144/26 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ “Полтавагаз збут” про стягнення безпідставно набутих коштів з 3178,28 грн. до 3 463,36 грн. Прохала стягнути з ТОВ «Полтавагаз збут» на користь ОСОБА_1 3 463,36 грн. безпідставно набутих коштів.
В обґрунтування заяви вказала, що після відкриття провадження у справі відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому наведено розрахунок та долучено документи, що підтверджують наявність заборгованості у розмірі 3 463,36 грн. Таким чином, із наданих самим відповідачем доказів убачається, що фактичний розмір заявлених до стягнення коштів є більшим, ніж було визначено позивачем під час подання позову.
Також представником позивача 08.06.2026 року було подано до суду відповідь на відзив, в якому вона прохала позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі та стягнути з ТОВ «Полтавагаз збут» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у сумі 3463,36 грн. Зазначила, що відповідач фактично визнає наявність належних грошових коштів позивачці, зазначаючи у відзиві, що станом на момент звернення до суду на особовому рахунку існує переплата у сумі 3463,36 грн. Таким чином, між сторонами відсутній спір щодо факту наявності переплати та належності цих коштів позивачу. Предметом спору є виключно неправомірне неповернення відповідачем коштів після отримання відповідної заяви позивача.
Зазначила, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру та підлягають оцінці судом у кожній конкретній справі. Сам факт наявності сертифіката торгово-промислової палати не звільняє сторону від обов`язку довести причинно-наслідковий зв`язок між відповідними обставинами та неможливістю виконання конкретного зобов`язання. Крім того, накладення арешту на рахунки боржника не є обставиною непереборної сили у розумінні статті 617 ЦК України, оскільки не має надзвичайного та невідворотного характеру, а є наслідком діяльності самого суб`єкта господарювання та існування у нього невиконаних зобов`язань перед іншими кредиторами.
Вважає, що відповідач фактично визнав наявність переплати, підтвердив отримання заяви про повернення коштів, однак безпідставно не виконав свій обов`язок щодо їх повернення.
У судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача – адвоката Савченко Т.І. надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направила до суду заяву в якій прохала судове засідання, яке призначено на 09.06.2026 року провести за її відсутності. Вказала, що станом на 01.06.2026 року існує сума переплати в розмірі 3463,36 грн. Позовні вимоги в розмірі 3463,36 грн. визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України просила суд стягнути з ТОВ «Полтавагаз Збут» судовий збір в розмірі 50 %.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 
ОСОБА_1 сплачувала за постачання природного газу за адресою АДРЕСА_1 на рахунок ТОВ «Полтавагаз збут», що підтверджується копіями квитанцій та не заперечувалося представником відповідача.
З 1 липня 2015 року згідно з рішенням НКРЕКП №1734 від 11 червня 2015 р. для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання ТОВ «Полтавагаз Збут».
З 1 жовтня 2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону, державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.
Пунктом 32 частини першої статті 1 Закону встановлено, що Регулятор Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до положень частини третьої статті 4 Закону до компетенції Регулятора на ринку природного газу належить, зокрема, затвердження правил постачання природного газу.
27.11.2015 р. набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 з подальшими змінами та доповненнями.
На виконання вимог статей 12 та 40 Закону, НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1386/27831) з подальшими змінами та доповненнями.
На вимогу розділу ІІІ. п.3 Правил, ТОВ «Полтавагаз Збут» опублікувало на сайті poltavagazzbut.com.ua чинну редакцію Правил та Типового договору постачання. Вказано, що Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.
Відповідно до п. 4 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ здійснює визначення та присвоєння всім споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до ГРМ, персоніфікованих EIC-кодів та за необхідності відповідних ЕІС-кодів їх точкам комерційного обліку.
Оператор ГРМ здійснює визначення та присвоєння всім споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до ГРМ, персоніфікованих EIC-кодів та за необхідності відповідних ЕІС-кодів їх точкам комерційного обліку. 
Відповідно до облікової бази Білінг 2.1 ТОВ “Полтавагаз збут” за адресою: село Микільське, вул. Степна, буд. 3, Полтавська область, Полтавський район Оператор ГРМ присвоїв персоніфікований EIC-код 56XM26I011600601, та відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , для здійснення оплати.
На виконання умов ч.6.2 п.13 Типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, ТОВ «Полтавагаз збут» повідомило споживачів 03 березня 2021 року через офіційний сайт товариства підстави, які призвели до неможливості ТОВ «Полтавагаз збут» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам (населення) у березні 2021 року та про те, що з березня 2021 року споживачі отримуватимуть природний газ від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України” (ПОН), за встановленою урядом на березень граничною ціною – 6,99 грн за 1 куб.м.” Разом з тим, 15 березня 2021 року ТОВ “Полтавагаз збут” через офіційний сайт товариства, доступ до якого є у вільному доступі за посиланням http://poltavagazzbut.com.ua повідомило споживачів, про те що з 01 квітня 2021 року ТОВ «Полтавагаз збут» відновлює постачання природного газу своїм споживачам на взаємовигідних умовах.
У зв`язку з неврегулюванням питання боргів минулих років, які підпадають під верифікацію, згідно із законодавством України та військовим станом, ТОВ Полтавагаз збут з 08.09.2024 р. змушено було припинити постачання природного газу побутовим споживачам, про що повідомлено на офіційному сайті товариства.
04.02.2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Полтавагаз Збут» із заявою про повернення сплачених нею коштів з січня 2022 року по грудень 2024 року у сумі 3178,28 грн. та перерахунок вказаних коштів в ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України”.
09.02.2026 року ТОВ «Полтавагаз збут» надано відповідь на ім`я ОСОБА_1 про те, що Товариство позбавлене можливості вчасно задовольнити заяви про повернення помилково сплачених коштів за неспожитий природний газ через накладення арешту на банківські рахунки Товариства приватним виконавцем. Це позбавляє можливості здійснення видаткових банківських операцій з поточними рахунками. Також повідомлено, що заява про повернення коштів зареєстрована в реєстрі вхідної кореспонденції Товариства.
Судом також встановлено, що станом на момент звернення позивача з позовними вимогами, сума переплати становить 3463,36 грн., про що також повідомлялося представником відповідача у відзиві на позовну заяву. Вказану суму представник позивача – адвокат Савченко Т.І. прохала стягнути відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 08.06.2026 року. Вказану суму представник відповідача не заперечувала в заяві від 09.06.2026 року.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц викладено позицію про те, що: « … зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала».
Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього».
Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутих коштів необхідно, щоб такі кошти були набуті або збережені безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.
Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.
Норми статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.
Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Оскільки відповідачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» було безпідставно набуто грошові кошти у сумі 3463,36 грн., та добровільно не повернуто їх позивачу ОСОБА_1 , тому необхідно стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у сумі 3463,36 грн. на користь позивача.
Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує визнання відповідачем позову, вимоги ч.1 ст.142 ЦПК України, п. 9 ч. 1 ст. 5, ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» стягує з відповідача на користь держави 50 % судового збору.
Керуючись ст. 1212 ЦК України, ст. 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» про стягнення безпідставно набутих коштів, - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 3463,36 грн. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» на користь держави судовий збір у розмірі 665,6 грн.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ;
Відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут», код ЄДРПОУ 39813404, адреса місця знаходження м. Полтава, вул.. Володимира Козака, 2 а.

Суддя Т.М. Черняєва