ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року 
м. Черкаси

Справа № 710/1584/25		
Провадження № 22-ц/821/794/26		
Категорія: 305010400 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Новікова О. М., Фетісової Т. Л.,
секретаря – Кукушкіної А. О., 

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідачі – Виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26 січня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про відшкодування завданої моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, про відшкодування завданої моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.04.2024 між адвокатом Слободянюком А. І. та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 117. Після укладення договору, 19.04.2024 позивач, діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади із адвокатським запитом, в якому просив надати засвідчені в установленому законом порядку копії усіх документів, що додавалися ОСОБА_2 до заяви про встановлення факту здійснення догляду.
Вказав, що 07.05.2024 на адресу позивача надійшов лист із виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади за підписом в.о. міського голови О. Кошового, в якому зазначено про те, що адвокатський запит не відповідає вимогам ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому відповідачем фактично відмовлено позивачу у наданні копій запитуваних документів.
У подальшому, в.о. голови ради адвокатів Черкаської області ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення 20.05.2024 на в.о. міського голови виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади О. Кошового.У межах вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 20.05.2024, адвоката Слободянюка А. І., було визнано потерпілим.
За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.
Крім того, рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 09.09.2025 визнано протиправною відмову виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, яка полягає у не наданні адвокату Слободянюку А. І. відповіді по суті та запитуваних документів на адвокатський запит від 19.04.2024 та зобов`язано виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади повторно розглянути адвокатський запит від 19.04.2024, проте відповіді по суті на адвокатський запит та запитувані документи надано не було.
Позивач вказав, що порушення гарантованих законодавством прав та гарантій адвокатської діяльності внаслідок ненадання запитуваної інформації та документів протягом тривалого часу призвели до спричинення йому моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, що мали вплив на його психічний, фізичний та моральний стан, привели до змін в житті, порушенні нормальних життєвих стосунків, підриву ділової репутації, престижу та доброго ім`я позивача, що стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
Поза тим, позивач переконує, що зазнав також серйозних душевних та психологічних страждань: тривалий час перебував в депресії, погіршення та втрата апетиту, все частіше почало виникати почуття замкнутості, безпорадності, почуття осоромленості перед колегами, знайомими, друзями, психологічного дискомфорту, це призводило до хвилювань, стресу, безсоння та нервового напруження.
Відбулися зміни в сімейному житті позивача, зокрема відсутність активної жаги та бажання до виконання поточних та побутових справ, втрата інтересу до сімейного життя.
У наслідку, це призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, до дезорієнтації у подальших життєвих перспективах, внесло суттєві зміни у відносинах із рідними та близькими, у суспільних стосунках, зруйнувало честь, гідність, ділову репутацію та авторитет, які були набуті протягом тривалого часу ефективної діяльності адвокатської діяльності позивача. На фоні вищевказаних подій, позивач вимушений був звертатися до лікувальних установ та лікарів у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.
Враховуючи викладене вище, ОСОБА_1 просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Шполянської об`єднаної територіальної громади за рахунок коштів місцевого бюджету на користь позивача моральну шкоду в розмірі 144 086,01 грн, витрати на професійну правничу (правову) допомогу та витрати на проведення комплексної психолого соціальної експертизи для визначення розміру завданої моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 26 січня 2026 рокупозов задоволено частково.
Стягнуто з Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. 
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 224,99 грн.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди в сумі 15 000,00 гривень, що на його переконання, є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої йому з боку органу місцевого самоврядування немайнової шкоди та буде відповідною, достатньою та справедливою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

20.02.2026, не погоджуючись з вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26.01.2026 в частині визначення розміру моральної шкоди та передчасного визнання висновку комплексної психолого-соціальної експертизи № 01-10-25 від 07.10.2025 неналежним доказом, відмови у відшкодуванні витрат на проведення комплексної психолого-соціальної експертизи та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Шполянської об`єднаної територіальної громади за рахунок коштів місцевого бюджету на користь позивача моральну шкоду, завдану бездіяльністю посадових осіб виконавчого комітету Шполянської об`єднаної територіальної громади в розмірі 144 086,01 грн та витрати на проведення комплексної психолого-соціальної експертизи в розмірі 8 000,00 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на переконання позивача, висновок соціально-психологічного дослідження ГО «Спілка фахівців соціологічних та психологічних досліджень» є належним та допустимим доказом, який підтверджує існування моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок незаконних дій відповідача та її причинно-наслідковий зв`язок.
Крім того зазначив, що зменшуючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачу до 15 000,00 грн, суд першої інстанції не врахував, що на фоні спричинення моральної шкоди, позивач вимушений був звертатись до лікувальних установ та лікарів у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Зокрема, в результаті звернення зі скаргами на біль в мезогастральній ділянці постійного характеру позивачу було встановлено діагноз: абдомінальний больовий синдром, можливий хронічний панкреатит, що підтверджується консультативним висновком гастроентеролога. 
Звернув увагу, що позивач звертався за медичною допомогою у проміжку коли мала місце протиправна бездіяльність та порушення його прав та інтересів.
З огляду на викладене, вважає, що рішення суду першої інстанції не містить достатнього мотивування, із чого можливо встановити якими мотивами керувався суд при зменшенні розміру моральної шкоди в 15 разів, що на думку скаржника, вказує на те, що оскаржуване рішення в цій частині є невмотивованим та ухвалене з порушенням права на справедливий суд.

Відзив на апеляційну скаргу 

18.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві зазначається, що відповідач не погоджується з тим, що ненадання запитуваної інформації та документів призвели до спричинення позивачу моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, оскільки заявлений рівень моральних страждань викликає сумнів у його реальності та співмірності, з огляду на те, що професійна діяльність адвоката передбачає щоденну взаємодію з органами влади, у тому числі у складних спірних ситуаціях.
Зауважив, що позивач посилається на наявність у нього певних захворювань та погіршення стану здоров`я, однак ним не надано жодних доказів існування прямого причинно-наслідкового зв`язку з цими обставинами та діями відповідача.
Щодо відшкодування витрат на проведення комплексної психолого соціальної експертизи для визначення розміру завданої моральної шкоди, зазначив, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати експертів за проведенням експертизи, проте у даній справі експертиза не призначалась та витрати експертів відсутні.
Крім того, відповідач наголосив, що розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. 
З огляду на викладене, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26.01.2026 залишити без змін.

Фактичні обставини справи

Слободянюк А. І. отримав Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001352 від 01.06.2021, на підставі рішення Ради адвокатів Черкаської області № 516 від 01.06.2021, що підтверджується копією посвідчення адвоката України № 1332 виданого 01.06.2021 та витягом з Єдиного реєстру адвокатів України серія СА № 000659 від 16.08.2021, Слободянюк А. І. обліковується у Раді адвокатів Черкаської області, форма адвокатської діяльності – індивідуальна адвокатська діяльність (т. 1 а.с. 15-17).
Відповідно до копії договору № 17 про надання правничої (правової) допомоги від 15.04.2024, підписаного між ОСОБА_2 (Клієнт) та адвокатом – Слободянюком А. І. (Виконавець), клієнт доручає, а виконавець, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу, визначену в п. 1.2 цього договору. Відповідно до п. 1.2 цього договору, правова, (правнича) допомога надається відповідно до узгоджених сторонами доручень. При цьому, Виконавець: надає Клієнту консультаційні та юридичні послуги щодо представництва та/або захисту інтересів останнього у відносинах з будь-якими фізичними/юридичними особами, в органах місцевого самоврядування, в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у загальних, адміністративних і господарських судах України усіх інстанцій. Згідно п. 1.3 цього договору, виконавець уповноважений здійснювати будь-які необхідні дії, не заборонені законом та цим договором, зокрема, а не виключно, дії передбачені ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (т. 1 а.с. 18-21).
19.04.2024 ОСОБА_1 подано адвокатський запит з додатками за № 230 до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про надання засвідчених в установленому порядку копій усіх документів, що додавалися ОСОБА_2 до заяви про встановлення факту здійснення догляду датованої 07.12.2023 (т. 1 а.с. 22-28).
Згідно трекінгу відправлення № 1800212342599 запит отримано відповідачем 23.04.2024 (т. 1 а.с. 29)
30.04.2024 Виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади надав лист щодо адвокатського запиту, вказавши що запит не відповідає закону (т. 1 а.с. 22-30).
Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024, у справі № 710/861/24, провадження № 3/710/571/24 ОСОБА_4 , в.о. голови Шполянської міської ради ОТГ було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП - несвоєчасне надання інформації у відповідь на адвокатський запит, піддано адміністративному впливу та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Постанова винесена за матеріалами Ради адвокатів Черкаської області (т. 1 а.с. 38-40).
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 580/4827/24, було відмовлено адвокату Слободянюку А. І. у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Виконавчого комітету Шполянської мiської ради об`єднаної територіальної громади про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії з мотивів, що дана справа не належить розгляду в адміністративному судочинстві (т. 1 а.с. 48-56).
Ухвалою Багачевського міського суду Черкаської області від 03.06.2025 про передачу справи на розгляд іншому суду, у справі № 690/337/25, вирішено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії передати за підсудністю на розгляд до Шполянського районного суду Черкаської області після набрання даною ухвалою законної сили (т. 1 а.с. 57-58).
Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 09.09.2025 у справі № 690/337/25 позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, яка полягає у не наданні адвокату Слободянюку А. І. відповіді по суті та запитуваних документів на адвокатський запит від 19.04.2024 № 230 у порядку та на умовах, визначених ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зобов`язано Виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади повторно розглянути адвокатський запит від 19.04.2024 № 230 адвоката Слободянюка А. І. у порядку та на умовах, визначених ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та надати відповідь по суті і запитувані документи відповідно до вимог адвокатського запиту від 19.04.2024 № 230 (т. 1 а.с. 59-62).
Згідно копії консультативного висновку гастроентеролога від 15.02.2025 наданого «Центром сімейної медицини», лікарем ОСОБА_5 , ОСОБА_1 діагностовано абдомінальний больовий синдром Можливий хр. панкреатит. Анамнез хвороби: погіршення стану впродовж 5 днів; анамнез по захв. КШТ не обтяжливий (т. 1 а.с. 63).
За даними копії висновку комплексної психолого-соціальної експертизи № 01-10-25 моральної шкоди потерпілого наданого Громадською організацією «Спілка фахівців соціологічних та психологічних досліджень», адвокату Слободянюку А. І. завдана моральна шкода внаслідок довготривалого перешкоджання адвокатській діяльності в договірних відносинах з клієнтом ОСОБА_2 . Адвокату ОСОБА_1 завдана моральна шкода внаслідок приниження честі, гідності та діловій репутації адвоката, вчиненням адміністративного правопорушення відносно нього за обставин, встановленими постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024 у справі № 710/861/24. Адвокату Слободянюку А. І. завдана моральна шкода внаслідок приниження ділової репутації адвокатської спільноти Ради адвокатів Черкаської області, членом якої він є. Індивідуально-психологічні особливості піддослідної особи призводять до збільшення до 10% ступеня вираженості емоційних реакцій та перебігу психічних процесів внаслідок досліджуваної події, у порівнянні з середньо унормованою особистістю за подібних умов. Науково-рекомендаційна оцінка грошового розміру моральної шкоди адвокату Слободянюку А. І., оцінюється в розмірі 5 мінімальних заробітних плат + (10%) = 40 000,00 + 4 000 грн = 44 000,00 грн. Висновок психологічної експертизи підготовлено для надання до суду, а експерт – психолог, який проводив психологічну експертизу попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку в психологічній експертизі та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (т. 1 а.с. 64-110).
Відповідно до договору/рахунку – фактури № 27/09 від 27.09.2025 та платіжної інструкції від 29.09.2025, ОСОБА_1 сплатив 8 000,00 грн за психологічну експертизу при діагностиці моральної шкоди (т. 1 а.с. 111-112).
27.05.2025 Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини надано відповідь на звернення ОСОБА_1 за № С-17934.3/24 від 21.05.2024 стосовно не надання відповіді на адвокатський запит (т. 1 а.с. 113-115).
Відповідно до платіжних інструкцій № 0.0.3659832908.1 від 21.05.2024, № 0.0.3671865190.1 від 28.05.2024, № 0.0.3951183222.1 від 17.10.2024, № 0.0.4435560326 від 30.06.2025 ОСОБА_1 сплачено судовий збір за розгляд справ № 690/337/25 та № 580/4827/24 (т. 1 а.с. 116-119).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , представника Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади – Плосконос Ю. В.,переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру моральної шкоди зазначеним вимогам закону відповідає, виходячи з наступного.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
За визначенням, наведеним у п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом (ч. 3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Пунктом 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема, життя, здоров`я, честь і гідність адвоката та членів його сім`ї, їх майно перебуває під охороною держави, а посягання на них тягнуть відповідальність, передбачену законом.
Водночас, рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 09.09.2025 у справі № 690/337/25 визнано протиправною відмову виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, яка полягає у не наданні адвокату Слободянюку А. І. відповіді по суті та запитуваних документів на адвокатський запит від 19.04.2024 № 230 у порядку та на умовах, визначених ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та зобов`язано виконавчий комітет Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, повторно розглянути адвокатський запит від 19.04.2024 № 230 адвоката Слободянюка А. І. у порядку та на умовах, визначених ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та надати відповідь по суті і запитувані документи відповідно до вимог адвокатського запиту від 19.04.2024 № 230.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відомості про виконання рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 09.09.2025 у справі № 690/337/25 в матеріалах справи відсутні.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач у позовній заяві зазначив, що його права були порушені внаслідок ненадання відповідачем відповіді на адвокатський запит, внаслідок чого запитувана інформація та документи отримані не були, що вплинуло на ефективне представництво інтересів його клієнта.
Згідно ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
За змістом ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Згідно зі ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
У постанові від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 Верховний Суд вказав, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» (Станков проти Болгарії), заява № 68490/01).
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.
Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.
Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17.
Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49).
Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52).
Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).
У постанові від 27.11.2019 у справі №750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір (п. 51).
У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (п. 53).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач посилається на копію консультативного висновку гастроентеролога від 15.02.2025 наданого «Центром сімейної медицини», відповідно до якого, позивачу діагностовано «абдомінальний больовий синдром Можливий хр. панкреатит», вказано анамнез хвороби: погіршення стану впродовж 5 днів; анамнез по захв. КШТ не обтяжливий, проте даний доказ не містить інформації щодо причинно наслідкового зв`язку між хворобою та протиправними діями відповідача, а тому колегія суддівне може беззастережно погодитися з цим доказом, як на підтвердження розміру завданої моральної шкоди.
Крім того, позивачем на підтвердження розміру завданої йому моральної шкоди діями відповідача надано копію висновку комплексної психолого-соціальної експертизи № 01-10-25 моральної шкоди потерпілого, виготовленого за заявою адвоката Слободянюка А. І. ГО «Спілка фахівців соціологічних та психологічних досліджень», відповідно до якого, адвокату Слободянюку А. І. завдана моральна шкода внаслідок довготривалого перешкоджання адвокатській діяльності в договірних відносинах з клієнтом ОСОБА_2 ; адвокату Слободянюку А. І. завдана моральна шкода внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації адвоката, вчиненням адміністративного правопорушення відносно нього за обставин, встановленими постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024 у справі № 710/861/24; адвокату Слободянюку А. І. завдана моральна шкода внаслідок приниження ділової репутації адвокатської спільноти Ради адвокатів Черкаської області, членом якої він є. Індивідуально-психологічні особливості піддослідної особи призводять до збільшення до 10% ступеня вираженості емоційних реакцій та перебігу психічних процесів внаслідок досліджуваної події, у порівнянні з середньо унормованою особистістю за подібних умов. Науково-рекомендаційна оцінка грошового розміру моральної шкоди адвокату Слободянюку А. І., оцінюється в розмірі 5 мінімальних заробітних плат + (10%) = 40 000,00 + 4000 грн = 44 000,00 грн.
До вказаного висновку долучено свідоцтво про реєстрацію авторського права на збірник творів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » авторства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дипломи та сертифікати ОСОБА_7 щодо його освіти та участі у профільних заходах. Також долучено судову практику різних інстанції.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 74 ЦПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта.
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч. ч. 1, 2, 6, 7 ст. 102 ЦПК України).
Таким чином, висновок комплексного психолого-соціальної експертизи № 01-10-25 моральної шкоди потерпілого, який виготовлено ГО «Спілка фахівців соціологічних та психологічних досліджень», не є висновком спеціаліста чи експерта. Цей висновок є лише науково-практичною рекомендацією для визначення характеру та ступеня моральних страждань з урахуванням індивідуально-особистих властивостей позивача і суб`єктивних наслідків перешкоджання його адвокатській діяльності в договірних відносинах з клієнтом ОСОБА_2 .
Поза тим, колегія суддів звертає увагу, що хоча ФОП ОСОБА_7 не є експертом у розумінні ст. 10 Закону України «Про експертизу», оскільки відсутні відомості, що він пройшов відповідну підготовку та отримав кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності, а отже висновок соціально-психологічного дослідження № 01-10-25 не є допустимим доказом завдання ОСОБА_1 моральної шкоди, однак він є письмовим доказом у справі з огляду (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України).
Верховний Суд у справі № 372/1652/18 від 09.11.2022, дійшов висновку про те, що навіть за відсутності у психолога процесуального статусу спеціаліста чи експерта, висновок може бути належним доказом у справі, якщо містить висновок про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема стосовно страждань потерпілих.
За викладеного, даний висновок приймається судом як письмовий доказ та оцінюється судом разом з іншими матеріалами справи.
Враховуючи, що наданий позивачем висновок соціально-психологічного дослідження № 01-10-25 є письмовим доказом, однак не є висновком спеціаліста чи експерта, витрати понесені позивачем на складання даного висновку, не є судовими витратами в силу положень ст. 133 ЦПК України.
Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Межі відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах законом не визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням вказаних позивачем і встановлених судом обставин справи та характеру спірних правовідносин, тривалості моральних страждань позивача у зв`язку з необхідністю докладання додаткових зусиль для доведення своїх вимог щодо розгляду його звернення, глибини та ступеню моральних страждань, яких зазнав позивач, враховуючи ступінь вини відповідача, про наявність підстав для стягнення моральної шкоди в сумі 15 000,00 грн, що є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої йому з боку органу місцевого самоврядування немайнової шкоди та буде відповідною, достатньою та справедливою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у своїй апеляційній скарзі позивач.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, - 

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 04 травня 2026 року.

Головуючий  Л. І. Василенко

 Судді:        О. М. Новіков 

Т. Л. Фетісова