Справа № 183/4668/26
№ 2/183/5492/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, про:
- визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою;
- скасування реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
у квітні 2026 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернулась до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач указала, що ОСОБА_1 є відповідальним квартиронаймачем та власником особового рахунку квартири АДРЕСА_2 , на підставі ордеру № 411 від 02 січня 1995 року. Разом з нею в зазначеній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі – відповідач).
Після народження в 2008 році відповідач був зареєстрований позивачем за вказаною адресою разом зі своєю матір`ю – ОСОБА_3 , яка в 2024 році самостійно знялася з реєстрації в квартирі позивача. Відповідач, разом з батьком – ОСОБА_2 переїхав на постійне місце проживання до Республіки Чехія та з 2015 року по теперішній час мешкає в Чехії в місті Яблонец над Нісоу. Згідно з Актом перевірки фактичного проживання (не проживання) від 12 березня 2026 року, складеним комісією на чолі з депутатом Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, затвердженим секретарем Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 2015 року по теперішній час.
26 березня 2026 року позивач отримала листа від відділу надання адміністративних послуг Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, згідно з яким орган реєстрації прийняв рішення про відмову у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідно до п. 1 ст. 9 та п. 2 ст. 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та п.50 Постанови КМУ № 256 від 07 лютого 2022 року «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».
Отже, позивач вважає, що відповідач створив своє розуміння відносно квартири, маючи постійне місце проживання в іншій державі, не залишивши особистих речей у квартирі, в якій він зареєстрований, не сплачуючи за комунальні послуги, не турбуючись за стан квартири, припинив будь-яке спілкування з позивачем та іншими своїми родичами.
Постановленою суддею ухвалою від 28 квітня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Окрім іншого, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов. 
27 травня 2026 року до суду повернувся поштовий конверт без вручення з ухвалою суду та копією позову, направлений відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, з поміткою «запитувана особа за адресою не проживає». В силу п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Суд, дослідивши надані докази, у їх сукупності, висновує таке.
Судом установлено, що 02 січня 1995 року Гвардійською КЕЧ району видано ордер №411, за яким ОСОБА_1 надано право на зайняття житлової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Ордер видано на сім`ю, яка складалась з: дочки – ОСОБА_4 , дочки – ОСОБА_5 , сина – ОСОБА_6 , сина – ОСОБА_7 /а.с.23/.
З належним чином засвідчених копій свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження, перекладених з чеської мови, встановлено, що ОСОБА_2 є онуком ОСОБА_1 /а.с.13, 21-22/.
З відповіді Відділу Центру надання адміністративних послуг Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області від 27 квітня 2026 року № 101/0/25-26 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.27/.
Разом із тим, як убачається з Акту № 342 від 13 березня 2026 року перевірки фактичного проживання (не проживання) по АДРЕСА_1 , складеного депутатом Черкаської селищної ради округу № 4, у присутності мешканців будинку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований, але фактично не проживає за вищевказаною адресою з 2015 року по теперішній час /а.с.16/.
Відповіддю Начальника відділу центр надання адміністративних послуг Черкаської селищної ради від 26 березня 2026 року № 65/0/25-26 позивача повідомлено, що орган реєстрації приймає рішення про відмову у знятті з задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи відповідно до п. 2 ст. 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та п.50 Постанови КМУ № 265 від 07 лютого 2022 року «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», оскільки заяву подано не власником житла /а.с.17-18/.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Суд установив, що ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у квартирі АДРЕСА_2 більше одного року, що свідчить про втрату інтересу до спірного житла. Доказів поважності причин не проживання відповідача суду не надано. 
Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.
Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року за № 265 (далі – Порядок), визначено механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.
Пунктом 50 Порядку визначено, що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі: 1) заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), поданої особою або її законним представником (представником) за формою згідно з додатком 5; 2) рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується); 3) свідоцтва про смерть або відомостей про державну реєстрацію смерті з Державного реєстру актів цивільного стану. У таких випадках датою зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи є дата видачі свідоцтва про смерть або дата здійснення актового запису про смерть особи; 4) повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспортного документа померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; 5) заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6.
Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Отже, як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає більше шести місяців у квартирі АДРЕСА_2 , де позивач є головним квартиронаймачем. При цьому відповідач не знятий з реєстрації, доказів поважності причин не проживання відповідача суду не надано, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, реєстрація відповідача в житловому приміщенні перешкоджає позивачеві в належному здійсненні майнових прав щодо користування квартирою, оплатою вартості житлово-комунальних послуг. Відтак, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням указаної квартири.
При цьому, вирішуючи вимогу позивача про скасування реєстрації відповідача у вищевказаній квартирі, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, оскільки позивачем не надано суду доказів протиправності, невідповідності закону проведення такої реєстрації.
Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
У решті позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складене та підписане 29 травня 2026 року.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП невідомий; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
третя особа – Черкаська селищна рада Самарівського району Дніпропетровської області, код в ЄДРПОУ 21927787, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська обл., Самарівський р-н, с-ще Черкаське, вул. Лісна, буд. 24.

Суддя         Д. О. Парфьонов