ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/627/26 Справа № 211/10840/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Грубник О. М. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 червня 2026 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 08 вересня 2025 року о 00:45 годині, капралом поліції Сержантовою Юлією Олександрівною було складено протокол серії ЕПР1 №446898, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував ТЗ Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotester Drager 6820. Тест №1353, результат 1,86 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір 605,60 грн.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку.
Одночасно ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказуючи, що під час розгляду справи та оголошення постанови присутній не був, а текст постанови отримав 09.01.2026 року поштовим відправленням. Зазначає, що поновлення строку необхідне для реалізації права на апеляційне оскарження.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неналежним дослідженням доказів та фактичних обставин справи. Вважає, що під час розгляду справи було порушено гарантії справедливого судового розгляду, передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки справа розглянута за його відсутності, а в постанові наведені обставини, які, за твердженням апелянта, не підтверджені належними доказами. Зазначає, що матеріалами справи не доведено факту керування ним транспортним засобом у розумінні п. 1.10 ПДР та правових висновків щодо змісту поняття «керування транспортним засобом». Вказує, що відповідальність за ст. 130 КУпАП можуть нести лише особи, які керують транспортними засобами. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є беззаперечним доказом вини, оскільки відображає позицію особи, яка його склала. Також зазначає, що рапорт поліцейського не може розцінюватися як належний доказ вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є заінтересованою службовою особою. Зазначає, що відеозаписами, наявними в матеріалах справи, не підтверджено наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а також вказує на недопустимість відеоматеріалів через порушення вимог Інструкції, затвердженої наказом МВС №1026 від 18.12.2018, оскільки відеозаписи мають прогалини в часі, не містять повної фіксації всіх подій, а в протоколі не зазначено назву пристрою, яким здійснювалася відеофіксація. Вважає, що всі сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитися на його користь, а за відсутності події та складу адміністративного правопорушення провадження підлягає закриттю. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року, скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Від захисника Гузєва І.Г. надійшло клопотання про розгляд справи без участі скаржника та його представника, зазначив, що апеляційну скаргу підтримує та просить задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню за таких підстав.
Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 посилається на отримання копії постанови 09.01.2026 року та відсутність під час її оголошення. З метою забезпечення права особи на апеляційний перегляд судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.
У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зроблено за відсутності достатньої та належної сукупності доказів, яка б поза розумним сумнівом підтверджувала всі обов`язкові елементи складу цього адміністративного правопорушення.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №446898 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, а результат огляду становив 1,86 проміле. Разом з тим сам протокол, як процесуальний документ, не може замінювати собою доказування фактичних обставин події та не має наперед встановленої сили. Його зміст підлягає перевірці у сукупності з іншими доказами.
Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту керування транспортним засобом заслуговують на увагу. Для кваліфікації дій особи за ч.1 ст.130 КУпАП необхідним є встановлення того, що особа саме керувала транспортним засобом. Наявність у матеріалах справи відомостей про складання протоколу щодо ОСОБА_1 та подальше проведення огляду не усуває обов`язку доведення факту керування як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони правопорушення. Матеріали справи не містять такої сукупності беззаперечних даних, яка б виключала розумні сумніви щодо цієї обставини.
Доводи апеляційної скарги щодо оцінки відеозаписів є обґрунтованими. Апеляційним судом встановлено, що відеозаписи не дають можливості безперервно та повно простежити всі істотні обставини події, зокрема момент фактичного керування транспортним засобом, підстави зупинення, послідовність дій працівників поліції та проведення огляду. За таких обставин відеоматеріали не можуть розцінюватися як достатній доказ, який усуває сумніви щодо події та складу адміністративного правопорушення.
Доводи щодо неналежної відеофіксації також заслуговують на увагу. З матеріалів справи не вбачається достатніх даних, які б дозволяли перевірити безперервність відеозапису та технічні умови його створення. Наявність прогалин у фіксації істотних обставин події позбавляє суд можливості перевірити повний перебіг спілкування працівників поліції зі ОСОБА_1 та встановити, чи були дотримані вимоги закону при оформленні матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо акту огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають оцінці у сукупності з іншими матеріалами справи. Сам по собі результат огляду 1,86 проміле має значення для справи лише за умови належного доведення того, що огляд проведено щодо особи, яка саме керувала транспортним засобом, і що процедура такого огляду була дотримана. Оскільки матеріали справи не дають можливості поза розумним сумнівом встановити всі необхідні обставини, акт огляду не може бути єдиною достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Посилання на рапорт працівника поліції не спростовує доводів апеляційної скарги. Рапорт складений службовою особою органу поліції та має оцінюватися разом з іншими доказами. У цій справі він не містить самостійної доказової інформації, яка б усувала сумніви щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про порушення права на справедливий розгляд справи також мають значення для оцінки законності оскаржуваної постанови. Хоча ст.268 КУпАП не завжди передбачає обов`язкову участь особи у розгляді справи цієї категорії, суд при вирішенні справи повинен забезпечити повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин. У разі існування істотних сумнівів щодо доказів та обставин події такі сумніви не можуть тлумачитися на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги про застосування принципу презумпції невинуватості є обґрунтованими. Обов`язок доказування у справі про адміністративне правопорушення не може перекладатися на особу, яка притягається до відповідальності. Висновок про винуватість особи не може ґрунтуватися на припущеннях, неповних відеозаписах або документах, які не утворюють узгодженої та достатньої доказової сукупності.
Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.
Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу, що за змістом ст.251, 252 КУпАП докази повинні оцінюватися у сукупності, а наявність протоколу, акту огляду та рапорту не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи підтверджують вони всі необхідні елементи складу правопорушення. У цій справі така сукупність доказів не є достатньою для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.
У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу та події правопорушення в діях притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).
Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо  ОСОБА_1 скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя