Справа №519/1080/26 
Провадження № "Е"2-о/519/47/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И 

19.06.2026 м. Південне
Південний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді – Лемець С.П., 
за участю секретаря судового засідання Гнатюк Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, за участю заінтересованої особи – Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Південного міського суду Одеської області з заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі ОСОБА_2 в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим. Мати на момент народження дитини не перебувала у шлюбі, батько дитини не вказаний.
Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України неможливо, оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». 
За таких обставин нездійснення реєстрації народження дитини позбавляє можливості зареєструвати, зокрема, місце проживання дитини та реалізувати інші права, пов`язані з народженням дитини і тому заявник звертається до суду з відповідною заявою.
Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 12.06.2026 заяву залишено без руху відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено судове засідання.
Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 17.06.2026 відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено судове засідання.
В судове засідання заявник не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимога заяви підтримує в повному обсязі.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, з заявами та клопотаннями не зверталася. 
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного.
Як вбачається з матеріалів справи заявник ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину чоловічої статі мовою оригіналу « ОСОБА_3 » в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). В графі мати зазначено – ОСОБА_1 , в графі батько: батько не зазначений.
Встановлення факту народження необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження дитини.
Вказане свідоцтво не українського зразку і ці документи видані закладом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній державі Україна, території, а тому він не створює правових наслідків, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця, з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження.
У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я, документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Як передбачено ч.ч. 2-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.
Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема, «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі, нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.
Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. 
Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.
Статтями 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав, згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.
Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Згідно ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис, на підставі рішення суду.
Пунктом 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
В силу частин 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника.
У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» території АР Крим є тимчасово окупованою територією.
З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди.
Таким чином, з метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявник у справі та її дитини, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви.
Згідно п. 8 ч. 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.
Керуючись статтями 3, 12, 81, 265, 315-319, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, за участю заінтересованої особи – Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, задовольнити.
Встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим. Мати - ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 . Батько – не вказаний.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Заінтересована особа Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ 35056539. 

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ