ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/3424/25	
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого (судді-доповідача): Іванчук С.В., суддів: Міліціанов Р.В. Степанюк Н.Л розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» б/н від 08.05.2026 (вх. №01-05/1425/26 від 11.05.2026)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.05.2026 (суддя Бортник О.Ю.)
у справі №914/3424/25 
за зустрічним позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м.Львів,
до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ,
про визнання права не сплачувати вартість послуг з диспетчерського управління

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
01.05.2026р. надійшла зустрічна позовна заява від Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ, про визнання права не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за серпень 2025 року та вересень 2025 року за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (із змінами та доповненнями) від 01.01.2024 р. № 0424-03013-ПД.
В прохальній частині зустрічної позовної заяви заявник просить суд відстрочити сплату судового збору за подання зустрічного позову у справі № 914/3424/25 та поновити строк для звернення із зустрічним позовом.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.05.2026 зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго повернено позивачу.
Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, дійшов висновку, що зустрічна позовна заява Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» підлягає поверненню на підставі ч.6 ст.180 ГПК України, оскільки така подана з порушенням вимог частини 1 ст.180 ГПК України.
Заявник не наводить жодних причин пропуску строку на подання зустрічного позову за винятком строків зупинення провадження у справі та умов, в яких здійснюється його господарська діяльність. Заявник не пояснює, яким чином умови, в яких здійснюється його господарська діяльність не перешкоджали поданню відзиву на позовну заяву від 28.11.2025 та участі його представника у судових засіданнях.
Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій заявник просить Ухвалу господарського суду Львівської області від 06.05.2026 у справі №914/3424/25 – скасувати, справу направити для вирішення питання за зустрічним позовом.
Вимоги апеляційної скарги третьої особи обґрунтовано тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Скаржник покликається на такі доводи:
- суд першої інстанції, встановивши, що позовну заяву подано з порушенням встановлених вимог, а саме пропуск процесуального строку, безпідставно не застосував наслідки визначенні положеннями ст.174 ГПК України та не залишив позов без руху;
- позивач за зустрічним позовом, зазначав, що його основною діяльністю є виробництво електричної енергії, разом з тим, господарська діяльність підприємства дуже обмежена, у зв`язку із ракетними обстрілами та пошкодженням виробничого обладнання теплових електростанцій;
- не дослідивши вказані обставини та не розглянувши по суті позов відповідача, суд прийшов передчасного висновку про відсутність підстав для прийняття, у зв`язку з чим необґрунтовано повернув зустрічний позов АТ «ДТЕК Західенерго».
Позивач правом на подання відзиву не скористався.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
До Західного апеляційного господарського суду через систему Електронний суд 11.05.2026 надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.05.2026 року у справі 914/3424/25, в якій заявник просить Ухвалу господарського суду Львівської області від 06.05.2026 у справі №914/3424/25 – скасувати, справу направити для вирішення питання за зустрічним
позовом.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2026 року, сформовано колегію суддів у складі: Іванчук С.В (суддя-доповідач), судді Міліціанов Р.В., Степанюк Н.Л.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.05.2026 відкрито апеляційне провадження, постановлено здійснювати розгляд заяви у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. 
Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Предметом апеляційного перегляду є законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Львівської області від 06.05.2026 про повернення зустрічної позовної заяви АТ «ДТЕК Західенерго» на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України у зв`язку з її поданням після спливу строку, встановленого для подання зустрічного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України передбачено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про повернення заяви позивачеві (заявникові).
Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18,31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Згідно із ч. 1 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.
Пунктом 3 частини 2 статті 46 ГПК України встановлено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки встановлені цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. 
Згідно із ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
З огляду на викладене, право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.
З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 відкрито провадження у справі. 
Постановлено відповідачу подати відзив на позовну заяву та докази його надіслання позивачу в строк до 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Отже, місцевий господарський суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини – п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Враховуючи це, строк для подання зустрічного позову, відповідно до положень частини першої статті 180 ГПК України, є аналогічним строку для подання відзиву.
Ухвала Господарського суду Львівської області від 11.11.2025 про відкриття провадження у справі доставлена до Електронного кабінету скаржника в системі «Електронний суд» - 13.11.2025р. , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа 12.11.2025р. о 17:34год.
Отже, позивач за зустрічним позовом був обізнаний про розгляд справи, про відкриття провадження у справі та вимогами ухвали суду, зокрема щодо надання у встановлений судом строк подати відзив на позовну заяву.
Відповідач (АТ «ДТЕК Західенерго») відзив у справі сформував у системі «Електронний суд» 28.11.2025р. (вх. № 31933/25 від 01.12.2025р.).
З урахуванням положень ч. 8 ст. 165 та п. 1 ч. 1 ст. 178 ГПК України, останнім днем, у межах якого відповідач мав право подати як відзив, так і зустрічний позов, є 28.11.2025.
Зустрічний позов був сформований у підсистемі «Електронний суд» та направлений до Господарського суду Львівської області - 30.04.2026, тобто з пропуском процесуального строку для його подачі.
Право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.09.2024 у справі № 917/321/24).
Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Стаття 116 ГПК України визначає початок і закінчення процесуальних строків. Так, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Отже, нормами процесуального закону чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.
У відповідності до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення учасника процесу та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення заявником по справі процесуальних дій. Тобто, можливість відновлення процесуального строку пов`язується з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням відповідних доказів.
Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню із заявою у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
При цьому, з огляду на вимоги статей 13, 74 ГПК України заявник повинен довести обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого законом строку шляхом подання відповідних доказів. Без доведення заявником таких обставин підстави для поновлення пропущеного строку та розгляду відповідної заяви у суду відсутні.
В поданому зустрічному позові заявник обґрунтовує клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову умовами, в яких здійснюється його господарська діяльність та зупиненням провадження у справі.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що наведені заявником обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску процесуального строку, оскільки у клопотанні про його поновлення не наведено жодних конкретних пояснень, яким саме чином умови здійснення господарської діяльності чи подальше зупинення провадження у справі об`єктивно перешкоджали поданню зустрічного позову у встановлений законом строк. Заявник не зазначив, які саме обставини унеможливлювали своєчасне звернення до суду із зустрічним позовом, не навів причинно-наслідкового зв`язку між вказаними обставинами та пропуском строку, а також не подав належних і допустимих доказів на підтвердження існування об`єктивно непереборних перешкод для своєчасного вчинення відповідної процесуальної дії.
Окрім цього, нехтування засадами змагальності сторін та прийняття господарським судом зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, який (зустрічний позов) поданий поза межами строку, визначеного ч. 1статті 180 ГПК України, без наведення відповідачем причин пропуску такого строку, призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 07.02.2022 у справі № 904/31/19; від 11.07.2023 у справі №922/1769/22).
Колегія суддів також наголошує, що самостійне відновлення строку на подання відповідачем зустрічного позову господарським судом, без наведення відповідачем причин пропуску такого строку буде суперечити засадам змагальності сторін та свідчитиме про ухилення відповідача від наслідків пов`язаних з вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, зокрема від наслідків пропуску строку на подання зустрічного позову, що прямо суперечить положенням ч. ч. 1, 4 ст. 13 ГПК України.
Щодо доводів апелянта про те, що відповідно до положень ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява підлягала залишенню без руху, а не поверненню, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 180 ГПК України передбачено, що зустрічна позовна заява має відповідати загальним вимогам, встановленим до подання позову, зокрема вимогам статей 162, 164, 172 та 173 цього Кодексу. Частина п`ята цієї ж статті передбачає, що у разі невідповідності зустрічної позовної заяви вимогам частини четвертої застосовуються положення статті 174 ГПК України, яка визначає підстави для залишення заяви без руху.
З огляду на вищенаведені норми, немає підстав вважати, що порушення процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви усувається шляхом залишення заяви без руху. Зазначені статті містять вимоги до форми та змісту позову, а також до надання необхідних документів, але не регламентують наслідки пропуску строку на подання зустрічного позову.
Отже, у випадку подання зустрічного позову з порушенням установленого процесуального строку, суд діє відповідно до загальних засад процесуального права, що не передбачають можливості залишення такої заяви без руху, а визначають необхідність її повернення заявнику.
Згідно із ч.6 ст.180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.
Повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутись до господарського суду з позовом в загальному порядку для захисту своїх прав та інтересів.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо повернення зустрічної позовної заяви на підставі частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.
Відтак доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, відтак відсутні підстави для скасування ухвали Господарського суду Львівської області.
Висновки апеляційного господарського суду.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).
В порядку положень ч. 1 ст. 276 ГПК України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваного рішення та принцип розумності строків розгляду справи судом, закріплений у п.10 ч.3 ст.2 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Львівської слід залишити без змін.
Судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За результатами розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про покладення сплати судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, на скаржника.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу «ДТЕК Західенерго» б/н від 08.05.2026 (вх. №01-05/1425/26 від 11.05.2026) – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.05.2026 у справі №914/3424/25 – залишити без змін.
Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення (постанови).
Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду. 
Копію повного тексту судового рішення (постанови) не пізніше двох днів від дати складення направити учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності – засобами поштового зв`язку. 
повний текст складено 23.06.26р
Головуючий суддя Іванчук С.В.

суддя Міліціанов Р.В.

суддя Степанюк Н.Л.