КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м. Київ справа №320/39481/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 , про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 , в якому просить суд: стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , в рахунок погашення податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 127 534,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до інформаційних баз даних ДПС за громадянином ОСОБА_1 , обліковується податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 127534,00 грн., який виник з підстав не сплати узгоджених сум грошових зобов`язань по податковим повідомленням-рішенням, з метою погашення податкового боргу, Головним управлінням було надіслано до відповідача податкову вимогу від 29.05.2023 № 0004225-1309-1036.
Оскільки зазначена сума заборгованості самостійно відповідачем не сплачена, у Головного управління ДПС у Київській області виникли правові підстави для стягнення боргу з позивача, у зв`язку із чим останній звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 6 листопада 2023 року суддею Кочановою П.В. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, на тих підставах, що належні йому об`єкти нерухомості не є об`єктом оподаткування.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.
Відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України за відповідачем обліковується податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 127534,00 грн.
Зазначена заборгованість з податку виникла за рахунок несплати грошових зобов`язань, визначених податковим органом на підставі наступних повідомлень-рішень: № 0143582-2412-1015 від 05.09.2022 на суму 74052,00 грн., терміном сплати 25.12.2022; № 0408294-2412-1015 від 17.04.2023 на суму 53482,00 грн., терміном сплати 21.10.2023.
Вказані податкові повідомлення-рішенні були направлені податковим органом за податковою адресою: АДРЕСА_1 та були отримані відповідачем, що підтверджується корінцями рекомендованих повідомлень про вручення, наявних в матеріалах справи.
Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Оскільки грошові зобов`язання не були сплачені платником податку у встановлений строк, Головним управлінням було направлено на податкову адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 податкову вимогу від 29.05.2023 № 0004225-1309-1036, яка також була направлена на адресу: АДРЕСА_1 та була отримана відповідачем, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення наявного в матеріалах справи.
Оскільки заходи контролюючого органу, направлені на погашення податкової заборгованості не призвели до бажаного результату, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 67 Конституції України закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 20.1.19 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно до п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 67 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Підпунктом 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За приписами пп. 19-1.1.22, пп. 19-1.34 п. 19-1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Згідно п. 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Пунктом 58.2 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 58.3 ст. 58 ПК України).
Згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно п.45.1 ст.45 Податкового кодексу України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Відповідно до п.66.3 ст.66 Податкового кодексу України, у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків. У такому разі платник податків, визначений у пункті 64.2 статті 64 цього Кодексу, зобов`язаний подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.
Фізична особа ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України Серія НОМЕР_1 , виданого Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 18.12.1996; згідно відмітки у паспорті, з 16.12.2015 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;РНОКПП: НОМЕР_2 .
Головним управлінням ДПС надано до суду відповідь відділу (центру) надання адміністративних послуг Миронівської міської ради Обухівського району Київської області щодо місця проживання, зокрема , ОСОБА_1 , відповідно до якої останній має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
При цьому, суд відмічає, що відповідач отримував податкову кореспонденцію, проте не сплачував суми грошових зобов`язань. 
Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
Доказів того, що вказана вище податкова вимога оскаржувалась суду не надано.
Суд зауважує, що предметом спору у цій справі є стягнення податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями. Предмет спору не стосується правомірності прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень чи податкової вимоги, оскільки у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.
З огляду на викладене судом відхиляються заперечення відповідача проти задоволення позову з підстав неправомірності та безпідставності оподаткування належних йому на праві власності будівель.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, податкові повідомлення - рішення та податкова вимога, що прийняті у відношенні відповідача, направлені Головним управлінням ДПС на адресу: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , що не відповідає зареєстрованій адресі відповідача: АДРЕСА_3 .
При вирішенні даної справи суд враховує висновки Верховного Суду викладені в постанові від 12 липня 2022 року по справі № 160/7345/20, в якій Верховний Суд вказав, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, правильність нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу.
Висновки аналогічного змісту викладені і в постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №824/1571/19-а.
З огляду на викладене, судом зроблений висновок, що податкові повідомлення - рішення, а також податкова вимога направлені на адресу, за якою відповідач не зареєстрований, що, також, підтверджується відповіддю відділу (центру) надання адміністративних послуг Миронівської міської ради Обухівського району Київської області щодо місця проживання, зокрема, ОСОБА_1 , відповідно до якої останній має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , надану Головним управлінням ДПС надано до суду.
У відповідності до пп. 45.1 ст. Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
За змістом п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Згідно до пп. 20.1.34 п. 20.1ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Отже, стягненню підлягає тільки узгоджений податковий борг.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення та податкова вимога позивачем направлені на неналежну адресу платника податків, такі рішення та вимога вважаються не узгодженими у розумінні Податкового кодексу України, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 127 534,00 гривень.
З огляду на викладене, суд констатує, що позивач в ході розгляду справи не довів обґрунтованість позовних вимог в спірних правовідносинах, з огляду на що, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Правові підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.
На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122,123,132,159-161,164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд,-
В И Р І Ш И В:
У задоволені адміністративного позову Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 , про стягнення податкового боргу - відмовити.
Судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 27 квітня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.