Справа № 450/6314/25 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 33/811/714/26 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гриневича М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гриневича М. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  

встановив: 

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 17.12.2025 року о 10 год. 05 хв. на вул. Тараса Шевченка, буд. 1, в с. Семенівка Львівського р-ну Львівської обл., керував транспортним засобом марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На зазначену постанову захисник Гриневич М. М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Вказує, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а рапорт працівника поліції не є доказом в розумінні КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 в цей же день проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що він не перебуває у такому стані. Крім того, звертає увагу, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Гриневича М. М., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що така підлягає задоволенню. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.
Так, пунктом 2.5. ПДР України покладено на водія обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 17.12.2025 року о 10 год. 05 хв. на вул. Тараса Шевченка, буд. 1, в с. Семенівка Львівського р-ну Львівської обл., керував транспортним засобом марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В мотивах свого рішення суд першої інстанції покликався на сукупність доказів вини ОСОБА_1 , що містяться у матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу, відеозапис на CD диску з нагрудних камер спостереження працівників поліції та рапорт працівника поліції. 
Поряд з цим, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 17.12.2025 року о 10 год. 05 хв. він не керував транспортним засобом, працівники поліції його не зупиняли, а підійшли до нього через пів години після того, як він прибув на місце, в той час, як він на зупинці громадського транспорту перевіряв можливість встановлення соціальної реклами. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на відеозаписі, який не є безперервним та триває близько 3 хвилин, відсутні моменти зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та повної процедури проходження огляду на стан сп`яніння.
Водночас, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вдягнений у робочу уніформу, чим підтверджуються його доводи про те, що він не керував транспортним засобом, а перевіряв можливість встановлення соціальної реклами на зупинці громадського транспорту.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння без встановлення факту керування останнім автомобілем не є достатнім для кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відтак, враховуючи, що відеозйомка працівниками поліції велася не безперервно, у матеріалах справи відсутні докази на спростування позиції ОСОБА_1 про те, що 17.12.2025 року о 10 год. 05 хв. він не керував транспортним засобом та його не зупиняли працівники поліції, а підійшли до нього через пів години після того, як він прибув на місце, в той час, як він на зупинці громадського транспорту перевіряв можливість встановлення соціальної реклами.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, триває всього близько 3 хвилин та містить лише пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння та часткове оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозаписі відсутні момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог вказаної Інструкції.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 свідки не залучалися. 
Отже, враховуючи той факт, що відеозйомка працівниками поліції велася не безперервно, а свідки не залучалися, суд апеляційної інстанції визнає недопустимим доказом відеозапис, який міститься в матеріалах справи. 
Таким чином, з огляду на те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 17.12.2025 року о 10 год. 05 хв., вважаю, що висновок суду першої інстанції про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованим, а його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною. 
Тому за наявності вищевказаних обставин, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу захисника Гриневича М. М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2026 року скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю вчинення адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Головатий В. Я.