Справа № 496/6799/25
Провадження № 3/496/626/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Шаньшина М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:
29.09.2025 року о 22:16 год. Одеська область, Одеський район, с. Усатове, вул. Вернидуба, 60, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
До судового засідання  ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
Захисник  ОСОБА_1 - адвокат Осьмінін С.Д. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник підтримав своє клопотання, зазначивши, щонаявні в матеріалах адміністративної справи докази неможливо визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 . Зазначив, що працівником поліції не було роз`яснено причину зупинки. Крім того, з відеозапису вбачається, що працівник поліції у категоричній формі повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, на що останній відповів, що алкоголю не вживав. На відео взагалі не вбачається дій поліцейських щодо встановлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Також зазначив, що матеріалами справи доводиться те, що працівник поліції у порушення вимог КУпАП не роз`яснили ОСОБА_1 його прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права на правничу допомогу. Також вважає за необхідне врахувати той факт, що ОСОБА_1 є чинним військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді водія гаражу, що підтверджується довідкою № 612 від 17.10.2025 та копією військового квитка Серія НОМЕР_3 . ОСОБА_1 кожного дня керує військовими вантажівками виконуючи спеціальні завдання з доставлення військових грузів. Також у військовій частині кожного дня він проходить огляд. У зв`язку з викладеним просив закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин даної справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №468822 від 29.09.2025 року, направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та дослідженим відеозаписом, на якому вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Як вбачається з довідки інспектора САП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ДПП А. Стариченко посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 видавалося та наразі вилучено працівниками поліції. 
Щодо доводів захисника про неправомірну зупинку транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , суд зазначає, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.
Більш того, з оглянутого відеозапису з відеореєстратора працівників поліції вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу став наїзд на бордюр після здійснення повороту на перехресті.
Будь-якої інформації, яка б свідчила про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинки транспортного засобу, матеріали справи не містять, а отже твердження захисника з цього приводу є необґрунтованими.
Щодо не роз`яснення ОСОБА_1 поліцейським його прав та наслідків складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду та можливі санкції, які можуть бути застосовані судом, не заслуговують на увагу, оскільки ризики не усвідомлення правових наслідків накладеного судом стягнення несе саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому працівником поліції було повідомлено, що наслідком відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, суд наголошує, що частиною другою статті 68 Конституції України передбачено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. 
Жодних істотних порушень при складанні протоколу серії ЕПР № 468822 від 29.09.2025 року судом не встановлено. 
А отже суд виснував про відсутність підстав для закриття провадження відносно  ОСОБА_1 .
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення  ОСОБА_1 суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачених ст. ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено, а також, беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, які перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, тому з метою виховання  ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень, суд вважає, що достатнім видом адміністративного стягнення для нього є штраф в межах санкції статей за якими кваліфіковані його дії з позбавленням права керування транспортними засобами.
Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься уст. 5 вказаного Закону.
При цьому, ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору, так як відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-284, 287-288 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягненняу вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору.
На підставі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя           М.В. Шаньшина