Провадження номер 3/741/130/26 
Єдиний унікальний номер 741/47/26

ПОСТАНОВА
іменем України

30 квітня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді Крупини А.О.,
з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С., 
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 556493) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, 
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

01 січня 2026 року о 12:20 год за адресою: м. Носівка по вулиці Привокзальна, 1, водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак тз НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі Носівської міської лікарні імені Ф.Я. Примака у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком 1 від 01.01.2026 року Носівської МЛ імені Ф.Я. Примака. Від керування ТЗ водій ОСОБА_1 відсторонений шляхом евакуації ТЗ до ВП № 4 м. Носівка на стоянку тимчасового тримання, чим порушив п.2.9А ПДР-керування ТЗ особами в стані., алк., нарк. чи ін сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засідання 30 квітня 2026 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, погодився з обставинами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що перед керуванням, дійсно, уживав слабоалкогольний напій «Revo». Повідомив, що зробив для себе висновки та більше подібного допускати не буде.
У ході розгляду справи судом досліджено наступні докази, надані ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556493 від 01 січня 2026 року, згідно з яким того дня (01 січня 2026 року) о 12:20 год за адресою: м. Носівка по вулиці Привокзальна, 1, водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак тз НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі Носівської міської лікарні імені Ф.Я. Примака у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком 1 від 01.01.2026 року Носівської МЛ імені Ф.Я. Примака. Від керування ТЗ водій ОСОБА_1 відсторонений шляхом евакуації ТЗ до ВП № 4 м. Носівка на стоянку тимчасового тримання. У графі 14 протоколу: «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення» власноручно зазначено: «Вину визнаю». Протокол підписано особою, яка притягується до адміністративної відповідальності;
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 01 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 , яким на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, № 1 складеного о 12 год 45 хв., установлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння за допомогою Драгер 6820. Результати огляду на стан сп`яніння: 2,13 проміле. З результатами згоден, ОСОБА_1 , підпис; 
- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6444596, дата розгляду справи: 01.01.2026 14:25:10, про накладення на ОСОБА_1 за подією 01 січня 2026 року адміністративного стягнення за ст. 122 ч. 4 КУпАП за порушення п. 9.2. б. ПДР у виді штрафу у розмірі 510 грн.;
- результат тестування на алкоголь, проведеного за допомогою приладу – газоаналізатора Alcotest 6820 «Драгер», тест № 2107, із якого убачається, що ступінь сп`яніння ОСОБА_1 01 січня 2026 року о 12:20 год. становить 2,13 проміле. Тест підписано без заперечень, особи, що тестують; 
- переглянутий у судовому засіданні відеозапис з відео реєстратора та нагрудної камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до протоколу, на якому зафіксовано факт керування 01 січня 2026 року ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 2107, реєстраційний номерний знак тз НОМЕР_2 , факт зупинки даного ТЗ поліцейськими, факт повідомлення поліцейським про виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Драгер», а також позитивний результат тестування – 2, 13 проміле. Відеофіксація велась безперервно.
Суд уважає безпосередньо досліджені докази, які не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, у сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 . 
Указані докази визнає належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури.
Відповідно до пункту 2.9А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Таким чином, ОСОБА_1 повинен був знати про свій обов`язок не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені в частині 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Із повідомлення ТСЦ МВС № 7443 від 27 січня 2026 року № 31/33/7443-887-2026 убачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.
Разом з цим, стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20) зазначила наступне:
Внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст. ст. 33, ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2-ої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 від 17 квітня 2025 року.
За таких обставин ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 рахувати із дня набрання постановою законної сили. 
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя    Анатолій КРУПИНА