ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/1318/19 (906/1642/25) 	

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Макаревича В.А. 
секретар судового засідання: Підгаєцька М.Ю.
за участю представників сторін:
від позивача: Бучинська І.В. - представник ГУ ДПС у Житомирській області, виписка з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, посвідчення Державної податкової служби України серія АТ №000302 від 09.06.2021 (була присутня у судовому засіданні 19.05.2026); Діброва Л.О. - представник ГУ ДПС у Житомирській області, виписка з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, посвідчення Державної податкової служби України серія АТ №000736 від 26.02.2025;
від відповідача: Чайківська Н.М. - представник ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК"Автомобільні дороги України", дов. №10 від 15.12.2025, посвідчення адвоката України №001299 від 17.05.2022, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 113 517 634,50 грн у межах справи №906/1318/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України";

у судовому засіданні 19.05.2026 було оголошено перерву до 11:00 год 28.05.2026 у відповідності до ст. 216 ГПК України;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 14.03.2024, зокрема, введено процедуру санації Дочірнього підприємства “Житомирський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, код ЄДРПОУ: 32008278) строком на 5 років до 14.03.2029.
15.12.2025 на електронну пошту суду, через систему "Електронний суд", від Головного управління ДПС у Житомирській області надійшла позовна заява до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 113 517 634,50 грн та включення зазначених вимог Головного управління ДПС у Житомирській області до реєстру вимог кредиторів у справі № 906/1318/19 .
Ухвалою суду від 29.12.2025 прийнято позовну заяву Головного управління ДПС у Житомирській області до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 113 517 634,50 грн до розгляду та відкрито провадження у справі щодо розгляду даної заяви у межах справи №906/1318/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 21.04.2026 закрито підготовче провадження з розгляду позовної заяви Головного управління ДПС у Житомирській області до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 113 517 634,50 грн в межах справи №906/1318/19; призначено розгляд позовної заяви Головного управління ДПС у Житомирській області до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 113 517 634,50 грн в межах справи №906/1318/19 по суті на 19 травня 2026 р. об 11:00 год.
У судовому засіданні 19.05.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав усні пояснення по суті позову.
Представник відповідача у судовому засіданні 19.05.2026 заперечував проти позову, надав усні пояснення. 
У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Житомирі та Житомирському районі, у судовому засіданні 19.05.2026 було оголошено перерву до 11:00 год 28.05.2026 .
У судових засіданнях 19.05.2026 та 28.05.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги та раніше викладену та повідомлену усно правову позицію.
Представник відповідача у судових засіданнях 19.05.2026 та 28.05.2026 проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві та усних поясненнях, наданих у судових засіданнях .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати.
Частиною 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. В силу приписів частини 2 вказаної статті господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.
У своїй позовній заяві позивач зазначає, що за відповідачем - Дочірнім підприємством "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" рахується податковий борг, який виник після введення процедури санації відповідача та має статус поточної заборгованості на загальну суму 113 517 634,50 грн, який просить стягнути з відповідача.
13.02.2026 позивачем надано до суду уточнену позовну заяву згідно якої позивач просить стягнути з відповідача податкову заборгованість у сумі 113 517 634,80 грн. 
09.01.2026 відповідачем надано до матеріалів справи письмовий відзив (з додатками) (т.1 а.с. 143 - 203) на позовну заяву №б/н від 09.01.2026, у якому представник відповідач зазначає, що, на її думку, грошові вимоги позивача є конкурсними, посилаючись на акт перевірки №113/16-30-05-01/32008278 від 20.03.2020 за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 та вважає, що при визначенні статусу кредиторських вимог у справі про банкрутство має враховуватися насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, відтак вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство слід вважати конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов`язань боржника. 
Стосовно права позивача на звернення до господарського суду з відповідним позовом суд зазначає таке.
ГУ ДПС у Житомирській області не звертався до господарського суду із відповідною заявою про визнання грошових вимог до боржника в межах справи № 906/1318/19 із грошовими вимогами, які є предметом даного позову.
Постанова СП КГС Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 904/4455/19 містить наступні висновки.
У разі незаявлення вимог до боржника у справі про банкрутство справа за позовом з майновими (грошовими) вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, відповідно до приписів статті 7 КУзПБ має бути розглянута господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство відповідача, по суті спору за правилами ГПК України у позовному провадженні в межах справи про банкрутство.
Неподання позивачем заяви про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство в порядку, передбаченому КУзПБ, не може вважатися відмовою від таких вимог у позовному провадженні або бути підставою для відмови у задоволенні позову з майновими (грошовими) вимогами до боржника, що розглядається в межах справи про банкрутство відповідача в порядку статті 7 КУзПБ.
У разі незаявлення вимог до боржника у справі про банкрутство справа за позовом з майновими (грошовими) вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, відповідно до приписів статті 7 КУзПБ має бути розглянута господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство відповідача, по суті спору за правилами ГПК України у позовному провадженні в межах справи про банкрутство.
Що стосується поточних вимог кредитора у справі, то слід зазначити, що системний аналіз положень статей 39, 45, 60, 64 КУзПБ дає підстави для висновку, що судове рішення про задоволення поточних вимог кредитора у справі позовного провадження, що набрало законної сили в порядку ГПК України, саме по собі не є підставою для набуття стягувачем за цим рішенням правомочностей поточного кредитора в ліквідаційній процедурі боржника та внесення відповідних відомостей до реєстру вимог кредиторів, а тому, і для задоволення таких вимог у ліквідаційній процедурі, адже не є результатом визначеного законодавцем процесуального порядку визнання і задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство - ухвалою суду за результатами розгляду заяви кредитора про визнання грошових вимог до боржника в порядку реалізації норм спеціального закону - статей 39, 60 КУзПБ.
Саме тому позивач у справі за позовом з поточними майновими (грошовими) вимогами до боржника, незалежно від стану (стадії) розгляду його позову, або стягувач за судовим рішенням у такій справі для задоволення поточних вимог після визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури повинен подати письмову заяву з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, в порядку, визначеному статтею 60 КУзПБ, тобто за власною волею трансформувати позовну вимогу у вимогу поточного кредитора до боржника, що може бути задоволена в ліквідаційній процедурі.
З огляду на наведене, господарським судом не встановлено підстав для закриття провадження у даній справі, тому зазначений спір має бути розглянутий судом по суті.
Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
У межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.
Оцінка податкового правопорушення, встановленого за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16 та інших.
Відтак питання правомірності податкових повідомлень-рішень та правомірність нарахування пені за несвоєчасну сплату визначених цим податком повідомленням - рішенням грошових зобов`язань не може бути предметом доказування у межах даного позову, оскільки правомірність рішень суб`єкта владних повноважень не є предметом позову у цій справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати такий їх правовий аналіз.
У спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених законодавством, правильність нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС Верховного Суду від 12.07.2022 у справі № 160/7345/20.
Щодо введення мораторію на задоволення вимог кредиторів з урахуванням відкриття провадження у справі про банкрутство позивача слід зазначити наступне.
Так, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.03.2020 року відкрито провадження у справі №906/1318/19 про банкрутство Дочірнього підприємства “Житомирський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів, строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів, застосованих до дня введення мораторію.
Разом з тим, суд також зауважує, що в рамках цієї справи не досліджується питання щодо задоволення кредиторських вимог. Спірними є висновки контролюючого органу за перевіркою в рамках якої встановлювалась правильність та своєчасність сплати податків.
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 17.01.2024 у справі № 903/51/20 (п. 69, 70) виснував наступне.
Положеннями податкового законодавства визначено обов`язок платника податків подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, за кожний встановлений Податковим кодексом України звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню та обов`язок самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПКУ для подання податкової декларації.
Отже, для цілей розгляду грошових вимог податкового органу до боржника у справі про банкрутство та кваліфікації їх як конкурсних чи поточних, моментом виникнення грошових вимог податкового органу в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства слід вважати перший день несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації за відповідним податком.
Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Стаття 36 ПК України передбачає, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 191.1.45 п. 191 ст. 19 Податкового кодексу України однією з функцій контролюючим органів є звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до п.п.41.1.1 п.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно з п.4 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
Згідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів, зокрема, з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Наведені вище приписи податкового законодавства надають повноваження позивачу звертатися до суду із відповідним позовом про стягнення податкового боргу.
Як убачається з матеріалів справи позивач - Головне управління ДПС у Житомирській області, як орган державної податкової служби та контролюючий, орган відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, зокрема, у відповідному розмірі - 113 517 634,80 грн, пославшись на те, що податкова заборгованість складається з:
- податку на додану вартість на загальну суму 74 879 890,16 грн;
- податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 34 841 909,45 грн;
- податку на доходи фізичних осіб, що сплачують податок агентам із доходів платника податку у вигляді з/п на загальну суму 821 883,31 грн;
- акцизного податку на пальне на загальну суму 2 933 170,33 грн;
- військового збору (крім зазнач. п.п.4 п.п. 1.3 п. 16-1 підр.10 роз.ХХ ПКУ фіз.ос. - підпр. та юрид. ос. на спрощ.) на загальну суму 40 781,55 грн. 
У своїй позовній заяві позивач зазначає, що дана заборгованість має статус поточної заборгованості та підтверджується постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №240/16148/20 (а.с. 20-29, т.1), податковими повідомленнями - рішеннями (а.с. 30-40 т. 1) та податковими деклараціями з податку на додану вартість (а.с. 68- 98, т.1), уточненим розрахунком заборгованості (а.с. 224-226, т.1). 
Як убачається з матеріалів справи до Житомирського окружного адміністративного суду Дочірнім підприємством "Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" було подано позов до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №240/16148/20 у задоволенні позову відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що висновки акту перевірки щодо встановлення порушень по заниженню податкового зобов`язання по ПДВ внаслідок неповного включення до складу отриманих коштів від розпорядників бюджетних коштів не спростовані доводами позовної заяви і детально та обґрунтовано висвітлені в акті перевірки, тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення винесені відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 року залишено без змін (а.с. 20-29, т.1).
У випадку, що є спірним в цій справі, визначені контролюючим органом податкові зобов`язання є поточними зобов`язаннями, позаяк визначені (нараховані) контролюючим органом після введення мораторію, хоча й за період до введення мораторію.
Проте такі зобов`язання є новими, адже строк їх виконання регулюється пунктами 57.2 та 57.4 статті 57 Податкового кодексу України, відповідно до яких у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, к р і м в и п а д к і в , к о л и п р о т я г о м т а к о г о с т р о к у т а к и й п л а т н и к п о д а т к і в р о з п о ч и н а є п р о ц е д у р у о с к а р ж е н н я р і ш е н н я к о н т р о л ю ю ч о г о о р г а н у; у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти робочих днів, наступних за днем такого узгодження (пункт 57.3 статті 57 ПК України).
Як убачається з матеріалів справи відповідно до ухвали суду від 05.03.2019 судом було відкрито провадження у справі №906/1318/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України". При цьому згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №240/16148/20 позивач Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування відповідних податкових повідомлень - рішень.
Отже, у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Відтак, строк виконання, визначеного контролюючим органом податкового зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями, настає після узгодження такого зобов`язання на визначені податкові зобов`язання. Відповідно визначені контролюючим органом податкові зобов`язання є поточними зобов`язаннями, позаяк визначені (нараховані) контролюючим органом після введення мораторію.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що за відповідачем рахується податкова заборгованість у сумі 99 234 831,19 грн, з яких:
Податок на додану вартість на загальну суму 73 658 238 грн, що підтверджується наступним:
- 231 569,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9063132896 від 18.03.2024, термін сплати 01.04.2024 (а.с. 69, т.1);
- 227 417,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9098827511 від 18.04.2024, термін сплати 30.04.2024 (а.с.71, т.1)
- 175 380,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9134576066 від 17.05.2024, термін сплати 30.05.2024 (а.с.73, т.1);
- 163 924,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9163943650 від 14.06.2024, термін сплати 01.07.2024 ( а.с.77, т.1);
- 184 372,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9199257423 від 17.07.2024, термін сплати 30.07.2024 (а.с. 79, т.1);
- 182 389,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9238112965 від 16.08.2024, термін сплати 30.08.2024 (а.с. 83, т.1);
- 218 335,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9272279707 від 17.09.2024, термін сплати 30.09.2024 (а.с. 89, т.1);
- 202 154,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9309358425 від 17.10.2024, термін сплати 30.10.2024(а.с. 91, т.1);
- 233 089,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9348786277 від 17.11.2024, термін сплати 02.12.2024 (а.с. 93, т.1);
- 234 488,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9381244899 від 14.12.2024, термін сплати 30.12.2024 (а.с. 95, т.1);
- 210 308,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9417533418 від 17.01.2025, термін сплати 30.01.2025 (а.с. 96, т.1);
- 201 632,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9034584028 від 17.02.2025, термін сплати 03.03.2025 (а.с.68, т.1);
- 180 453,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9067899363 від 17.03.2025, термін сплати 31.03.2025 (а.с.70, т.1);
- 193 514,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9104042120 від 16.04.2025, термін сплати 30.04.2025 (а.с. 72, т.1);
- 273,00 грн - збільшено суму ПДВ, що підлягала сплаті, Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок N 9150722979 за 01.03.2025 (а.с. 75, т.1);
- 165 211,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9142271899 від 20.05.2025, термін сплати 30.05.2025 (а.с. 74, т.1);
- 173 775,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9172413825 від 14.06.2025, термін сплати 30.06.2025 (а.с.78, т.1);
- 171 746,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9209797875 від 16.07.2025, термін сплати 30.07.2025 (а.с. 80, т.1);
- 273,00 грн - збільшено суму ПДВ, що підлягала сплаті, Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок N 9233726163 за 01.03.2025 (а.с. 81, т.1);
- 273,00 грн - збільшено суму ПДВ, що підлягала сплаті, Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок N 9242075054 за 01.03.2025 (а.с.84,т.1);
- 20 200,00 грн - збільшено суму ПДВ, що підлягала сплаті, Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок N 9244425273 за 01.04.2025 (а.с. 86, т.1);
- 170 322,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9247915545 від 16.08.2025, термін сплати 01.09.2025 (а.с. 88, т.1);
- 172100,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9283295872 від 16.09.2025, термін сплати 30.09.2025 (а.с.90, т.1);
- 195 349,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9323053111 від 17.10.2025, термін сплати 30.10.2025 (а.с.92, т1);
- 189 523,00 грн - податкова декларація з податку на додану вартість N 9355517208 від 14.11.2025, термін сплати 01.12.2025 (а.с. 94, т.1); 
- штрафна санкція - на загальну суму 1 020,00 грн згідно податкового повідомлення- рішення (форма 'ПС') N 0080380407 від 11.04.2024 (а.с.97, т.1);
- 62 093 984,00 грн - податкове повідомлення - рішення №0006690501 від 07.05.2020 та постанова сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с. 30, т.1);
- 5 972 132,00 грн - податкове повідомлення - рішення №0006700501 від 07.05.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с.31, т.1);
- 1 493 033,00 грн - податкове повідомлення - рішення №0006700501 від 07.05.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с.31, т.1).
Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 21 780 758, що підтверджується:
- 17 424 606,00 грн - податкове повідомлення - рішення №0006720501 від 07.05.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с. 32-33, т.1);
- 4 356 152,00 грн - податкове повідомлення - рішення №0006720501 від 07.05.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с. 32-33, т.1).
Податок на доходи фізичних осіб, що сплачують податок агентам із доходів платника податку у вигляді з/п на загальну суму 821 883,31 грн, що підтверджується:
- 307 294,81 грн - податкове повідомлення - рішення №0006603306 від 27.04.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с.35, т.1);
- 452 860,49 грн - податкове повідомлення - рішення №0006603306 від 27.04.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с.35, т.1);
- 61 728,01 грн - податкове повідомлення - рішення №0006603306 від 27.04.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с.35, т.1).
Акцизний податок на пальне на загальну суму 2 933 170,33 грн, що підтверджується:
- 488 833,33 грн - податкове повідомлення - рішення №0011610501 від 10.09.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с.37-38, т.1);
- 170 грн - податкове повідомлення - рішення №0006750501 від 07.05.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с. 39, т.1);
- 2 444 167 грн - податкове повідомлення - рішення №0006740501 від 07.05.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с. 40, т.1).
Військовий збір (крім зазнач. п.п.4 п.п. 1.3 п. 16-1 підр.10 роз.ХХ ПКУ фіз.ос. - підпр. та юрид. ос. на спрощ.) на загальну суму 40 781,55 грн, що підтверджується:
- 16 662,46 грн - податкове повідомленням - рішення №0006593306 від 27.04.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с. 36, т.1);
- 22 333,21 грн - податкове повідомленням - рішення №0006593306 від 27.04.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с. 36, т.1);
- 1 785,88 грн - податкове повідомленням - рішення №0006593306 від 27.04.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі №240/16148/20 (а.с. 36, т.1).
Щодо нарахування позивачем сум пені, нарахованої відповідно до ст. 129 ПК України:
- по податку на додану вартість у відповідних сумах: 16 982,37 грн, 29 489,88 грн, 16 717,52 грн, 1 118 480,82 грн, 6 009,27 грн, 27 371,14 грн, 6 601,16 грн;
- по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають державній власності в сумі 13 061 151,45 грн, суд зазначає таке.
Згідно приписів ст. 129 ПК України нарахування пені здійснюється контролюючим органом з урахуванням встановлених законом підстав та строків. Контролюючий орган повинен враховувати підстави для закінчення нарахування пені. Так, однією з підстав закінчення нарахування пені є запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство (п. 129.3.3. ст. 129 ПК України).
Пеня на підставі п. 129.1 ст. 129 ПК України нараховується в обов`язковому порядку відповідно до ПК України й за встановленою ним формулою і не обумовлюється прийняттям контролюючим органом жодних додаткових рішень.
З урахуванням вимог п. 129.2 ст. 129 ПК України в разі залишення без змін за результатами судового оскарження частини нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання пеня, нарахована за несплату такого, підлягає сплаті та відображається в ІКП платника податку за весь період заниження такого зобов`язання, в тому числі й за період адміністративного та/або судового оскарження.
Окремо слід зазначити, що суми пені, які відображені позивачем у наданих до суду таблицях з назвою: "Пеня" (а.с.32 та а.с. 34 т.1) унеможливлюють перевірку судом арифметичних значень та показників, визначених позивачем, оскільки до суду взагалі не надано будь - яких розрахунків, за якими здійснено їх нарахування.
Відповідно до приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже тягар доказування позовних вимог закон покладає на позивача. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Стаття 77 ГПК України передбачає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З наданих документів суд не вбачає можливості встановити порядок нарахування пені контролюючим органом, оскільки, позивачем не надано належного розрахунку суми пені, не надано інформації про період нарахування, чітко не визначено базу нарахування та розмір нарахування, зокрема, відсоток, який було застосовано для розрахунку тощо.
З огляду на наведене, суду не надані належні докази нарахування пені в розмірі 14 82 03,61 грн контролюючим органом, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.
Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ГУ ДПС у Житомирський області у сумі 99 234 831,19 грн.
Згідно п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове страхування.
Таким чином при зверненні до суду судовий збір позивач не сплачував.
З урахуванням приписів ст. 129 ГПК України судовий збір в розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам, суд покладає на відповідача. Відтак, судовий збір у сумі 926 455,82 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.
Керуючись статтями: 3, 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, 2, 7, 50 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ: 

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, код ЄДРПОУ: 32008278) на користь Головного управління ДПС у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Тютюнника Юрка, буд. 7, код ЄДРПОУ: 44096781 заборгованість у сумі 99 234 831,19 грн.
3. Стягнути з Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, код ЄДРПОУ: 32008278) в дохід Державного бюджету 926 455,82 грн судового збору.
4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається ://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Повне рішення складено: 04.06.26 

Суддя Макаревич В.А.