Справа № 442/4384/24
Провадження № 1-кп/442/49/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 12023141110000868 від 02.10.2023, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину з інвалідністю, учасника бойових дій, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, –
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор – ОСОБА_4 , 
обвинувачений – ОСОБА_3 ,
захисник – ОСОБА_5 ,
потерпілий – ОСОБА_6 ,
представник потерпілого – ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 01.10.2023 приблизно о 20 год. 15 хв., перебуваючи біля Пабу „Солік” за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Солоний Ставок, 23, – на ґрунті особистих неприязних відносин вступив у словесну суперечку з ОСОБА_6 , у ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження. Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров?ю іншій особі, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який стояв до нього спиною, і умисно наніс йому один удар кулаком правої руки у ділянку нижньої щелепи справа. Від даного удару потерпілий впав обличчям на землю, після чого ОСОБА_3 сів на спину потерпілого ОСОБА_6 та почав наносити йому численні удари кулаками обох рук в ліву та праву сторону обличчя, у ділянки шиї, обох плечей, лівого передпліччя та обох ліктьових суглобів, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа, поверхневої забійної рани в ділянці підборіддя зліва із синцем навколо неї, що переходить на ділянку щоки та шиї, синці на передньо-правій поверхні шиї, в ділянках правої стопи обох плечей, лівого передпліччя, садна в ділянках обох ліктьових суглобів. Тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні не визнав та в судовому засідання дав показання, згідно яких 01.10.2023 був зі сім`єю в Пабі „Солік”, до його столика підходив ОСОБА_6 , робив зауваження його сину, щоб той не грався машинками. Вказав, що близько 20:00 год. його покликав син ОСОБА_8 та сказав, що обіжають маму, б`ють, тоді він вийшов на вулицю поговорити. Побачив як його дружина та ОСОБА_9 стоять на вулиці та махають руками. Він підійшов до ОСОБА_10 , який йому сказав, що, через бабу будемо вияснювати, а також послав його. Він відповів, що це його дружина, тоді ОСОБА_9 з батьком повалили ОСОБА_11 на землю, не давали вставати. Прийшов кум і підняв його. ОСОБА_6 пропав, кудись пішов, до гаражів. Тоді жінка подзвонила в поліцію. Згодом сказав, що одразу, як його повалили, приїхала поліція. З приводу нанесення йому тілесних ушкоджень ні до кого не звертався, бо його лише повалили на землю, тілесних ушкоджень не було. Щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 вказує, що тілесних ушкоджень не наносив, видимих ушкоджень на ньому не бачив. Каже, що швидку викликали через годину, він не знає де був ОСОБА_9 протягом години і хто наніс йому тілесні ушкодження. В цей час він давав показання поліції. Коли повернувся ОСОБА_9 він тілесних ушкоджень не бачив, бо він говорив по телефону. Цивільний позов також не визнає.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться наступними зібраними та дослідженими доказами у справі:
показаннями потерпілого ОСОБА_6 згідно з якими вони 01.10.2023 близько 15:00 год. приїхали з дружиною, дітьми і його родичами у Паб „Солік” для святкування його дня народження. За ними сиділи компанія. Між ними виник конфлікт щодо гучності телевізора, зокрема ОСОБА_9 робив меншу гучність телевізора, а дружина ОСОБА_11 хотіла, щоб він грав гучніше. Вказує, що дружина ОСОБА_11 нецензурно виражалась в їх сторону протягом всього вечора, заспокоїти її не вдавалось можливим. Тому вони близько 20:00 год. почали збиратись додому, викликали таксі. Коли вони вже виходили, дружина ОСОБА_11 пішла за ними, продовжила на них кричати, навіть вони вже сідали у таксі, а вона продовжувала викрикати. Пізніше, коли вони вже відкрили двері у таксі, вона побігла в зал з криком: мене побили. Із залу виходить її чоловік, який у нього запитав, чого він побив його дружину. Натомість, ОСОБА_9 заперечив це. Після розмови вони з ОСОБА_12 потисли руки і розійшлись. ОСОБА_9 почав іти та відчув ззаду дуже сильний удар, впав і втратив свідомість. Він прийшов до тями від болі і побачив, що на ньому сидів ОСОБА_13 , який наносив йому удари, а ОСОБА_14 наносила йому ногою удари в обличчя. Коли ОСОБА_9 встав, то зрозумів, що у нього якась тяжка травма та сказав мамі, що в нього зламана щелепа. Після того він побачив, як з ОСОБА_15 вийшов якийсь чоловік та пішов до камер, потерпілий вважає, що він забирав записи. З їх компанії почали одразу викликати поліцію. Приїхала поліцейська та сіла з ОСОБА_14 у службовому автомобілі та сиділи близько пів години, у них свідчення ніхто не брав. Тому вони викликали швидку допомогу. Під час того як їхала швидка допомога, до нього підійшли молодики та почали погрожувати. Також молодики намагалися витягти його із карети швидкої медичної допомоги. Вказує, що він тиждень пролежав у лікарні, але оскільки у нього був важкий перелом, через тиждень він поїхав до Львова, де виявили два перелома. Йому робили дуже важку операцію під загальним наркозом, у нього в обличчі на все життя пластина, яку замовляли з Франції, бо їх в Україні немає. Після лікування у нього виражена асиметрія обличчя, нижня частина заморожена, нерви перебиті, а також він постійно погано себе почуває, мучить безсоння, інвалідність. Також його звільнили з роботи із-за судових справ. Реабілітацію він проходить досі. Його здоров`ю нанесено непоправну шкоду. Обвинувачений жодного разу до нього не підходив, не вибачився, не відшкодував шкоду;
показаннями свідка ОСОБА_16 , яка дала показання згідно з якими вони 01.10.2023 близько 15:00 год. приїхали з чоловіком ОСОБА_6 , дітьми і його родичами у Паб „Солік” для святкування його дня народження. Вони зменшували гучність телевізора, бо було надто гучно, проте компанії, яка сиділа за ними, це не подобалось, вони їм робили зауваження щодо того, що вони зменшують гучність. Вказує, що та компанія провокувала конфлікт, лунала нецензурна лайка. Вони намагались врегулювати конфлікт, підходили до них, проте та компанія не хотіла гасити конфлікт, а виражались до них нецензурними словами. Тоді вони вирішили закінчувати святкування та йти додому. Чоловік пішов садити родичів на таксі, за ним пішла дружина ОСОБА_17 . Згодом ОСОБА_14 повернулась в ПАБ з криком, що її побили. З ОСОБА_15 вийшов її чоловік, а коли за ним пішла свідок, то бачила свого чоловіка ОСОБА_6 на землі обличчям донизу, а ОСОБА_3 наносив йому удари, їх дитина плаче. ОСОБА_14 наносила ногою удари в обличчя ОСОБА_18 . Вона зробила зауваження ОСОБА_14 , проте остання почала нецензурно лаятись в її сторону. Початок бійки вона не бачила. Зазначає, що її чоловік сказав, що у нього зламана щелепа, бо не сходяться зуби. Коли приїхала поліція, вони навіть до них не підходили, свідчення не брали, а затягували процес. Чоловіку було дуже погано, тому вони самі викликали швидку допомогу;
показаннями свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні дала показання, що є матір`ю ОСОБА_6 01.10.2023 вони у Пабі „Солік” святкували день народження потерпілого ОСОБА_6 , сіли за столик десь о 15:15 год. У барі було дуже шумно, над ними висів телевізор та дуже гучно лунала музика. Коли вони хотіли привітати ОСОБА_6 з Днем народження, то попросили у офіціанта музику тихіше, про це почула компанія за сусіднім столиком і почали кричати, щоб не зменшували гучність. Вони викрикали на них протягом всього часу. Найбільше викрикала жінка з того столу. Тоді вони десь пів 8 год. вирішили йти додому. Коли вони почали вставати і йти до виходу із-за сусіднього столу встала також та жінка, що кричала та пішла до виходу, нецензурно виражаючись. Потім вона різко розвернулась в сторону ОСОБА_6 , а останній виставив дві руки вперед, тоді ОСОБА_14 почала кричати, що її б`ють та повернулась до бару. Коли вони вийшли на двір, з бару вибіг її чоловік ОСОБА_3 та одразу підбіг до ОСОБА_20 , щось вони поговорили, подали один одному руки і ОСОБА_21 розвернувся і пішов, а ОСОБА_22 розвернувся та почав бити ОСОБА_23 з правої сторони в щелепу і він від удару втратив свідомість і впав обличчям на землю. Тоді ОСОБА_22 сів йому на спину та почав кулаками бити по голові, по плечах, його дружина також його копала в обличчя. Тоді ОСОБА_21 встає і каже: „Ой, мені здається, що у мене зламана щелепа”. ОСОБА_22 та ОСОБА_14 як почули, що зламана щелепа, то одразу викликали поліцію. Коли приїхала поліція, то сказали, що їх викликала інша сторона і описували в машині, що вони говорили, до ОСОБА_20 та їх сторону не опитували. Вони самостійно викликали карету ШМД для ОСОБА_20 , йому перев`язали підборіддя та хотіли забрати в лікарню. Тоді якісь хлопці рвались до швидкої, хотіли вирвати ОСОБА_24 зі швидкої, щоб битися. Лікарі його не віддали;
показаннями свідка ОСОБА_25 який в судовому засіданні дав показання, що є батьком ОСОБА_6 01.10.2023 вони у Пабі „Солік” святкували день народження потерпілого ОСОБА_6 , прийшли десь о 15:00 год. У барі було дуже шумно, над ними висів телевізор та дуже гучно лунала музика. Коли вони хотіли привітати ОСОБА_6 з днем народження, то попросили у офіціанта музику тихіше, про це почула компанія за сусіднім столиком і почали кричати, щоб не зменшували гучність. Вони викрикали на них протягом всього часу. Найбільше викрикала жінка з того столу. ОСОБА_26 говорив, що вони зменшують гучність тимчасово. Проте все одно вони лаялись. Тоді вони близько 8 год. вирішили йти додому. Коли вони почали вставати і йти до виходу із-за сусіднього столу встала також та жінка, що кричала та пішла до виходу, нецензурно виражаючись. Потім вона різко розвернулась в сторону ОСОБА_6 , зробила рух, начебто, хотіла битися, ОСОБА_6 виставив дві руки вперед, щоб вона не підійшла ближче. Тоді ОСОБА_14 забігла назад в бар. Коли вони вийшли на вулицю, з бару вибіг її чоловік ОСОБА_22 , поговоривши з ОСОБА_27 , потиснули один одному руки в знак примирення. ОСОБА_6 , потиснувши руку, розвернувся та почав іти. Відійшовши приблизно на 3 метри від ОСОБА_3 , останній підійшов ззаду та наніс ОСОБА_6 правою рукою в сторону щелепи, думає, що в нього щось було в руці, після чого ОСОБА_6 впав обличчям вниз до землі. Коли ОСОБА_6 впав на землю, то ОСОБА_22 , сівши на нього зверху, почав наносити йому удари кулаком по голові. Потім до ОСОБА_6 підійшла ОСОБА_14 та теж почала йому наносити удари ОСОБА_6 з правої сторони по голові;
показаннями свідка ОСОБА_28 , який в судовому засіданні дав показання, що є родичем ОСОБА_6 вони у Пабі „Солік” святкували день народження потерпілого ОСОБА_6 . У барі було дуже шумно, над ними висів телевізор та дуже гучно лунала музика. ОСОБА_26 попросив у офіціанта зробити музику тихіше, бо хотів знімати на телефон. З сусідньої компанії почули це та почали кричати, найбільше – жінка, бо не хотіли, щоб робили меншу гучність. Вони вирішили, що забаву вже пора припиняти і вирішили їхати додому. Почали викходити на вулицю, за ними вибігла ОСОБА_14 та почала викрикати нецензурні стлова, розмахувати руками, ОСОБА_6 виставив дві руки вперед, щоб вона не підійшла ближче, тоді ОСОБА_14 почала кричати, що її побили та побігла назад в ПАБ „Солік”. З бару вибіг ОСОБА_22 , поговорив з ОСОБА_27 , який йому сказав, що невже той хоче із-за якоїсь жінки битись, вони подали один одному руку в знак примирення. ОСОБА_26 відійшов, а ззаду на нього накинувся ОСОБА_22 та боковим ударом з правого боку вдарив його у щелепу, ОСОБА_21 полетів, а ОСОБА_22 заліз на нього та продовжував наносити удари по голові. ОСОБА_14 підбігла з лівого боку та теж почала копати ОСОБА_20 в голову. Тоді ОСОБА_21 підвівся і сказав, що у нього, мабуть, щелепа зламана. Зі сторони ОСОБА_29 викликали поліцію, а вони викликали карету ШМД для ОСОБА_20 ;
показаннями свідка ОСОБА_30 , яка в судовому засіданні дала показання, що є родичем ОСОБА_6 01.10.2023 вони у Пабі „Солік” святкували День народження потерпілого ОСОБА_6 . У барі було дуже шумно, над ними висів великий телевізор та дуже гучно лунала музика з нього. ОСОБА_26 попросив у офіціанта зробити музику тихіше, бо хотів знімати на телефон. З сусідньої компанії почула це ОСОБА_14 та почала агресивно кричати, щоб гучність не зменшувати. ОСОБА_21 підійшов миритись, а ОСОБА_14 продовжувала нецензурно лаятись. Близько 20:00 год. вони вирішили їхати додому. Почали виходити на вулицю, за ними вибігла ОСОБА_14 , видігає перед ОСОБА_27 , та почала викрикати нецензурні слова, розмахувати руками, ОСОБА_6 виставив дві руки вперед, щоб вона не підійшла ближче, тоді ОСОБА_14 почала кричати, що її б`ють та побігла назад в бар та покликала чоловіка. З бару вибіг ОСОБА_22 , поговорив з ОСОБА_27 , вони поговорили, подали один одному руки . ОСОБА_21 відвернувся від них, щоб іти далі, а ОСОБА_22 ззаду вдарив ОСОБА_31 з правого боку з такою силою, що ОСОБА_26 впав на землю, а ОСОБА_22 сів зверху на нього та продовжував наносити йому удари в шию, голову. ОСОБА_14 підбігла та теж почала копати ОСОБА_20 в голову з боку. Тоді ОСОБА_21 підвівся і сказав, що у нього, мабуть, щелепа зламана. Тоді приїхала поліція, проте ні у кого, крім ОСОБА_29 , не брала показання, бо саме вони їх викликали. Потім вони побачили кров у ОСОБА_20 та викликали карету ШМД для ОСОБА_20 ;
показаннями свідка ОСОБА_32 , яка в судовому засіданні дала показання щодо того, що їй на лінію 102 надійшло повідомлення, заявником була ОСОБА_14 , про те, що у ПаБі „Солік” невідомий чоловік заподіяв їй тілесні ушкодження. Прибувши на місце події у вечірній час , біля ПАБу було багато людей. ОСОБА_14 стояла біля магазину з чоловіком і двома дітьми. ОСОБА_14 вказала на чоловіка, який стояв неподалік та говорив по телефону, який представився як ОСОБА_26 , як такого, який заподіяв їй тілесні ушкодження. Також їй повідомили чергові, що на лінію 102 приходив ще один виклик, проте його опрацьовували інші чергові. Чи були видимі тілесні ушкодження у ОСОБА_20 вона не знає, оскільки він стояв на неосвітленій ділянці дорозі. Проте вже у лікарні, коли він чекав на огляд лікарів, вона бачила видиме ушкодження на підборідді. Вказує, що ОСОБА_26 не виявляв бажання спілкуватись з нею, а його дружина – пані ОСОБА_33 – повідомила, що ОСОБА_34 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_22 . Зазначає, що у ОСОБА_20 були видимі ознаки алкогольного сп`яніння. При спілкуванні з ОСОБА_14 вона також відчувала запах алкоголю з порожнини рота, проте не може сказати, що вона була у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_22 поводив себе адекватно, свою оцінку щодо стану алкогольного сп`яніння дати не може, оскільки спілкувалась більше з його дружиною. Вказує, що після прийняття заяви вона з заявницею підійшли до керівництва ПаБу „Солік” для з`ясування, які камери працюють, їм повідомили, що на вулиці камери не працюють, а у ПАБі наявне відео спостереження. Також вказує, що у неї в провадженні були матеріали за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , а не ОСОБА_27 ;
показаннями експерта ОСОБА_35 , який в судовому засіданні вказав, що встановити в якій саме позі наносились удари сказати неможливо, в даному випадку встановлено пряму дію, а де знаходилась особа, яка заподіяла удар – в медичних даних не встановлено. За медичними даними це не був загоєний перелом. По давності нанесення тілесні ушкодження відповідають обставинам події. Вказує, що сліду колючої поверхні не було (зазвичай, якщо перелом від удару на землю). Під час такого роду перелому людина відчуває біль, проте могла говорити по телефону. Додатково зазначив, що для перелому щелепи удар повинен був бути достатньо сильним. Вказує, що якби ще раніше на тому місці був перелом, що була би кісткова мозоль, проте ні на рентгені, ні на томографії такої зафіксовано не було;
даними, що містяться у висновку експерта судово-медичної експертизи Дрогобицького районного відділення судово-медичної експертизи № 426 від 11.10.2023, відповідно до якого у гр-на ОСОБА_6 , 40-ка років, виявлено тілесні ушкодження: закритий перелом нижньої щелепи в ділянці кута справа; поверхнева забійна рана в ділянці підборіддя зліва із синцем навколо неї, що переходить на ділянку щоки та лівого передпліччя; садна в ділянках обох ліктьових суглобів. Вказані ушкодження виникли внаслідок ударної взаємодії з тупими твердими предметами в термін, вказаний обстежуваним та зазначений в медичних документах, тобто 01.10.2023. Тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я. Інші виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеня тяжкості; 
даними, що містяться у висновку експерта додаткової судово-медичної експертизи Дрогобицького районного відділення судово-медичної експертизи № 31 від 01.02.2024, відповідно до якого тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа; поверхневої забійної рани в ділянці підборіддя зліва із синцем навколо неї із переходом на ділянку щоки та шиї; синців на передньо-правій поверхні шиї, в ділянках правої стопи, обох плечей, лівого передпліччя; саден в ділянках обох ліктьових суглобів, які було виявлено при проведенні судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_6 , 40-ка років, могли виникнути за механізмами, показаними ним, свідками ОСОБА_36 , ОСОБА_25 , ОСОБА_19 , ОСОБА_37 , ОСОБА_28 при проведенні 04.01.2024 слідчих експериментів, а саме внаслідок нанесення йому ударів кулаками та ногами із достатньою для виникнення таких ушкоджень силою. Зокрема, ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа могло виникнути внаслідок безпосередньої дії травмуючого предмета на вказану ділянку;
даними, що містяться в медичній карті стаціонарного хворого № 10566, під час перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_6 у КНП „Дрогобицька міська лікарня № 1” ДМР з 01.10.2023 по 06.10.2023;
даними, що містяться у результатах томографії голови ОСОБА_38 , відповідно до якої в останнього наявний перелом нижньощелепної кістки справа; 
даними, що містяться в епікризі із медичної картки стаціонарного хворого № 10566, відповідно до якого у ОСОБА_6 який перебував на стаціонарному лікуванні у КНП „Дрогобицька міська лікарня № 1” ДМЛ з 01.10.2023 по 06.10.2023, наявний діагноз: Перелом кута нижньої щелепи справа. Забій гомілковоступневого суглобу. Забій крижової ділянки. Поверхнева травма підборіддя. Алкогольне сп`яніння (при поступленні);
даними, що містяться у виписці з медичної карти стаціонарного хворого № 87470, під час перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_6 у КНП „1 територіальне медичне об`єднання м. Львова” з 19.10.2023 по 24.10.2023 з основним діагнозом: Перелом нижньої щелепи не уточненої локалізації. Ураження трійчастого нерва, неуточнене;
даними, що містяться в протоколі огляду предметів від 03.10.2023, відповідно до якого слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НІ у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_39 в приміщенні службового кабінету СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області провів огляд DVD-R диску з відеозаписом відеоспостереження пабу „Солік”, що на вул. Солоний ставок, 23, м. Дрогобич. Предметом огляду є паперовий конверт квадратної форми білого кольору, із поміщенням у ньому DVD-R диску з відеозаписом з камер відеоспостереження пабу „Солік”, що на Солоний ставок, 23, м. Дрогобич за період часу з 20 год. по 21:30 год. 01.10.2023. Відкриваючи файл sil_ch7_main_20231001200004_20231001201913 з відеозаписом, видно, що камера, на яку проводився запис, вмонтована на стіні всередині приміщення, де видно зал зі столами, за яким знаходяться відвідувачі. На відео видно два столи, за якими знаходяться люди та щось святкують. Зверху в правому кутку є надпис 01-10.2023 20:00:05, зліва внизу надпис САМ 07. За столом № 1, біля якого знаходиться відеокамера, видно компанію людей в кількості 5-ть осіб, які про щось розмовляють, один з них курить електронну сигарету. За столом № 2 знаходиться компанія в кількості три дорослих особи, які про щось з собою розмовляють, один візуально неповнолітній, який клікає в телефоні та дитина, яка неподалік грається. О 20:02:27 зі столу № 1, а саме з ракурсу, якого не обіймає камера, виходять дві особи, один чоловік та жінка. О 20:02:42 жінка направляється в сторону виходу та о 20:05:53 повертається назад. Чоловіки за столом № 2 розпивають алкогольні напої. О 20:07:18 зі стола № 1 встають два чоловіки, один з яких потерпілий ОСОБА_6 та направляються в сторону виходу та о 20:08:07 ОСОБА_6 повертається назад та починає щось говорити до гостей, які знаходяться за столом №?2. О 20:08:44 повертається чоловік, який виходив разом з ОСОБА_6 . В той час ОСОБА_6 підходить до свого стола, але розмова продовжується. О 20:09:48 до ОСОБА_6 підходять дві жінки, що сиділи за столом № 1 з його компанії та про щось з ним розмовляють. В той самий час до сусіднього стола під № 2 відходить чоловік в білій сорочці з компанії № 1 і також щось говорить. О 20:11:08 зі стола № 2 встає мужчина в червоній сорочці та підходить до стола № 1 та щось емоційно говорить ОСОБА_6 , де в той час його старається заспокоїти мужчина в білій сорочці з стола № 1. О 20:11:20 год. до стола № 1 також підходить жінка з компанії, що знаходилась зі столом № 2. ОСОБА_6 знаходиться в зоні, неохопленій камерою, люди, що знаходились за столами № 1 та № 2 розмовляють між собою, щось вияснюючи. О 20:12:14 чоловік, що знаходився столом № 2 в світлій сорочці підходить до ОСОБА_6 , однак згодом повертається та зупиняється біля свого стола. О 20:14:19 ОСОБА_6 та мужчина зі столику № 2 в червоній сорочці тиснуть один одному руки. О 20:14:27 чоловік в червоній сорочці, що знаходився за столом № 2, та чоловік в піджаку, що знаходився за столом № 1, обіймаються. О 20:14:57 ОСОБА_6 підходить до жінки, що знаходилась за столом. Візуально виглядає, що також хотів потиснути руку, однак вона не захотіла. В той час компанія, що знаходилась за столом № 1, почала виходити сторону виходу та о 20:15:27 ОСОБА_10 з ними пішов в сторону виходу, проте одразу повертається та щось продовжує виясняти з вказаною жінкою. О 20:15:48 тисне руку з чоловіком, що знаходився за столиком поряд з вищевказаною жінкою та чоловіком в червоній сорочці, після чого виходить з залу. О 20:16:59 в сторону виходу виходить жінка, яка сиділа за столом № 2 (напередодні спілкувалась з ОСОБА_6 ). О 20:17:14 за жінкою виходить на вигляд візуально неповнолітній хлопець, який також сидів за столом № 2. О 20:17:35 чоловік в світлій сорочці, що сидів напередодні за столом № 2 поруч з жінкою, яка вийшла на вулицю, швидко встав із-за столу та направився в сторону виходу;
речовим доказом DVD-R диском MY Media 4.7 Gb, 16x speed, 120 min, який був оглянутий, та відеозаписом, що міститься на диску, який був переглянутий: sil_ch7_main_20231001200004_20231001201913, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження пабу „Солік”, що на вул. Солоний ставок, 23, м. Дрогобич за період часу з 20 год. по 21:30 год. 01.10.2023;
даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 04.01.2024, проведеного слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_40 , за участю потерпілого ОСОБА_6 , за участю спеціаліста ОСОБА_41 , в присутності двох понятих, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 відтворив події нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ;
даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 04.01.2024, проведеного слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_40 , за участю свідка ОСОБА_19 , за участю спеціаліста ОСОБА_41 , в присутності двох понятих, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого свідок ОСОБА_19 відтворила події нанесення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень;
даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 04.01.2024, проведеного слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_40 , за участю свідка ОСОБА_25 , за участю спеціаліста ОСОБА_41 , в присутності двох понятих, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого свідок ОСОБА_25 відтворив події нанесення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень;
даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 04.01.2024, проведеного слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_40 , за участю свідка ОСОБА_28 , за участю спеціаліста ОСОБА_41 , в присутності двох понятих, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого свідок ОСОБА_28 відтворив події нанесення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень;
даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 04.01.2024, проведеного слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_40 , за участю свідка ОСОБА_30 , за участю спеціаліста ОСОБА_41 , в присутності двох понятих, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого свідок ОСОБА_30 відтворила події нанесення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень;
даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 04.01.2024, проведеного слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_40 , за участю свідка ОСОБА_42 , за участю спеціаліста ОСОБА_41 , в присутності двох понятих, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого свідок ОСОБА_42 відтворила події нанесення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень;
Також в ході судового розгляду досліджено докази сторони захисту, а саме: показання свідка ОСОБА_43 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її чоловіком. 01.10.2023 вони компанією у Пабі „Солік” святкували 5-річчя сина з друзями та родичами. За сусіднім столиком святкувала інша компанія. Перший конфлікт у них виник через те, що їх сину зробили зауваження через машинку, якою він бавився, другий – щодо гучності музики. Згодом ОСОБА_9 штовхнув її в спину, вона зробила йому зауваження. Через деякий час ОСОБА_26 сказав їй: „Ей, ти, принеси мені тарілку”, – на що вона відповіла, що вона не офіціант. Також вони потім підходили до них, вибачались, порушували особисті кордони, на що вони просили, щоб та компанія вибачалась на відстані. Потім вони пішли на вулицю, а свідок пішла з дитиною перевірити чи вони вже пішли геть. На вулиці ОСОБА_26 її копнув в коліно та вдарив кулаком в плече, його родичі також штовхали її в плече. З цього приводу в суді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 . Після нанесення їй ударів, син ОСОБА_8 пішов кликати батька, вона сама не підходила кликати чоловіка. ОСОБА_3 вийшов запитати що сталось, а його ОСОБА_26 повалив на землю. Свідок покликала кума ОСОБА_44 , щоб їх розтягнути, та викликала поліцію. Як її чоловік наносив тілесні ушкодження ОСОБА_34 вона не бачила, вона також ОСОБА_20 не била. Вказує, що ОСОБА_26 був десь за гаражами 40 хв., розмовляв по телефону. Вона його побитого зовсім не бачила. Для чого викликали карету ШМД вона не знає.
Суд відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідка ОСОБА_45 , оскільки він не допитувався як свідок під час досудового розслідування, не заявлявся як свідок на стадії заявлення клопотань під час судового розгляду, а був заявлений тільки для допиту як свідок тільки після допиту всіх інших свідків.
Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені безпосередньо досліджені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 .
Суд ставиться критично до показань обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_43 щодо того, що ОСОБА_3 не заподіював тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а він отримав тілесні ушкодження в іншому місці, оскільки вони є нелогічними, нічим не підтвердженими та спростовуються сукупністю досліджених доказів.
У зв`язку з цим суд констатує, що версія сторони захисту необґрунтована, нелогічна та така, що розумно не пояснює обставини і факти, викладені в обвинувальному акті та підтверджені судом, не створює будь-якого розумного сумніву в пред`явленому обвинуваченні.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 обвинувачується в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК У країни, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров?я потерпілому ОСОБА_6 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, раніше ОСОБА_3 не судимий, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, за місцем реєстрації зарекомендував себе з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні дитину з інвалідністю, є учасником бойових дій, крім того, суд враховує наслідки та обставини вчиненого злочину та думку потерпілого, який при визначенні покарання поклався на розсуд суду.
Обставин, що пом`якшують покарання ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного ОСОБА_3 , його ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без відбуття покарання, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Вказане покарання на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Прокурор в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради заявив цивільний позов до ОСОБА_3 , третя особа КНП „Дрогобицька міська лікарня № 1” Дрогобицької міської ради, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 кошти, витрачені „Дрогобицька міська лікарня № 1” Дрогобицької міської ради на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 на користь Дрогобицької міської ради у розмірі 10 450 грн.
Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов (з урахуванням поданих уточнень) до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь заподіяну майнову шкоду у розмірі 85 994 грн 67 коп. та моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.
ОСОБА_3 подав відзив на уточнений позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Вказує, що надана їм копія позовна заява не містить підпису позивача, сума позову необґрунтована, заявлені сумі не підтверджені належними доказами, а до позову долучено докази фактично купівлі ліків з трьох аптек. Вказує, що у справі є виписка з лікарні, де зазначено, що ОСОБА_6 виписався з лікарні за сімейними обставинами. Заперечує нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Окрім того, наголошує, що ОСОБА_3 є батьком дитини з інвалідністю, та на його утриманні перебуває хвора мати.
За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Як передбачено ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч. 3 ст. 1206 ЦК України).
Згідно з п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 (далі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.
Згідно з п. 4 вказаного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
У судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина обвинуваченого в скоєному злочину. У даній справі встановлено, що злочинними діями ОСОБА_3 була завдана шкода здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 , який перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КНП „Дрогобицької міської лікарні № 1” ДМР з 01.10.2023 по 06.10.2023, тобто 5 ліжко/днів. Відповідно до довідки КНП „Дрогобицької міської лікарні № 1 ДМР Дрогобицької міської ради № 1151 від 28.05.2024 загальна вартість лікування ОСОБА_6 у КНП „Дрогобицької міської лікарні № 1” ДМР Дрогобицької міської ради становить 10 450 гривень.
З урахуванням зазначеного, заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення шкоди в розмірі 10 450 грн, підлягає задоволенню.
З приводу заявленого позову потерпілого ОСОБА_6 суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі ст. 28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної і моральної шкоди від злочину вправі при провадженні у кримінальній справі пред`явити позов до обвинуваченого.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 після нанесення йому тілесних ушкоджень перебував на лікуванні, а згодом на реабілітації, витрачав грошові кошти на лікарські засоби та медичні послуги, а також на супутні послуги, що підтверджується рекомендаціями лікаря, виписками з історії хвороби та фіскальними чеками за оплату наданих послуг.
Відтак, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнових збитків за лікування, реабілітацію та супутні витрати у розмірі 85 994 грн 67 коп. необхідно задоволити, оскільки позивачем долучено до матеріалів справи належні та допустимі докази понесених таких витрат.
Щодо відшкодування моральної шкоди відповідачем ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” від 31.01.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” від 31.03.1995 № 4 обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи всі обставини справи, характер і обсяг фізичних і душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 , спричиненням йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, зокрема тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа, поверхневої забійної рани в ділянці підборіддя зліва із синцем навколо неї, що переходить на ділянку щоки та шиї, синці на передньо-правій поверхні шиї, в ділянках правої стопи обох плечей, лівого передпліччя, садна в ділянках обох ліктьових суглобів. Крім того, позивач морально переживав через тривале лікування, зокрема одразу після побиття ОСОБА_6 був доставлений в Дрогобицьку МЛ № 1, де перебував на стаціонарному лікуванні до 06.10.2023. Оскільки голова та щелепа продовжували боліти, ОСОБА_6 вимушений був звернутись для подальшого лікування у Комунальне некомерційне підприємство „1 територіальне медичне об`єднання м. Львова ВП „Лікарню Святого Пантелеймона” у центр Голови та шиї у блок щелепно-ліцевої хірургії, в якому 19.10.2023 був стаціонарно госпіталізований та 20.10.2023 проведено операцію по реконструкції фрагментів нижньої щелепи МОС під загальним знечуленням, встановлено мікроімплантанти для фіксації прикусу. На стаціонарному лікуванні у даному медичному закладі перебував до 24.10.2023, після чого скерований для амбулаторного лікування по місцю проживання. 09.11.2023 ОСОБА_6 пройшов нове консультаційне обстеження в ВП „Лікарні Святого Пантелеймона”, де мені йому зняті післяопераційні шви та мікроімплантанти, констатовано, що відкриванні рота обмежено та скеровано для подальшого амбулаторного лікування у сімейного лікаря та дані рекомендації. ОСОБА_6 проходив реабілітацію, однак, зазначає, що больовий синдром щелепи нікуди не дівся, йому важко було вживати їжу. Для додаткової консультації звернувся в Медичний Центр „Ехокор”, що в м. Львові по вул. Угорський,17 , де 23.07.2024 йому було проведено ЕНМГ, яким був зроблений висновок – „ознаки зниження функції гілки лицевого нерва справа до підборіддя — функція 74% функції протилежного боку. Проте його життя надалі супроводжували головні болі, та біль в ділянці обличчя, в ділянці нижньої щелепи справа та стаціонарно перебував на лікуванні в нейрологічному відділенні в період з 02.08.2024 по 16.08.2024, з 19.08.2024 по 02.09.2024. Дані тілесні ушкодження спричинили зміну звичного способу його життя, залучення душевних зусиль на поновлення порушених прав, а тому з урахуванням викладеного, а також враховуючи глибину і тривалість страждань, яких зазнав ОСОБА_6 , вимоги справедливості, добросовісності та розумності, суд визначає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався, а тому до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд –
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за яке призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо засуджений протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов Дрогобицької окружної прокуратури задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь Дрогобицької міської ради Львівської області 10 450 (десять тисяч чотириста п`ятдесят) грн коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 (ГУК, Львів (Дрогобицька ТГ), 24060300, р/р UA278999980314060544000013931 ДКСУ, ЄДРПОУ 38008294).
Цивільний ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 заподіяну майнову шкоду у розмірі 85 994 (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн 67 коп. та моральну шкоду у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн.
В іншій частині позову – відмовити.
Речовий доказ DVD-R диск MY Media 4.7 Gb, 16x speed, 120 min, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження Пабу „Солік” – зберігати в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя ОСОБА_1