ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1362/26 Справа № 175/514/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дараган Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 червня 2026 року Кривий Ріг 
25.06.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., при секретарі судового засідання Шевченко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг клопотання захисника Бутова М.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2026р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає в АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
за участю захисника (в режимі ВКЗ)    ОСОБА_2 

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. 

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Бутовим А.М. в інтересах особ, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та у зв`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження подано клопотання про поновлення вказаного строку. В обґрунтування поданого захисник вказав, що сторона захисту не приймала участі у судовому розгляді, копію оскаржуваної постанови не отримувала та вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущено з поважних причин, прохає вказаний строк поновити.

Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважає їх слушними, сторона захисту не приймала участі у судовому засіданні, є військовослужбовцем, участі у судовому засіданні не приймав, пропущений строк на апеляційне оскарження є незначним, та вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

В апеляцій скарзі захисник Бутов М.А.: 
- вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 245, 251, 280 КУпАП, оскільки справу розглянуто без повного та всебічного з`ясування обставин справи;
- вказує, що ОСОБА_1 не було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тому огляд на стан сп`яніння проведено у порушення вимог ст. 266 КУпАП та такий огляд є недійсним;
- прохає оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, його інтереси в суд апеляційної інстанції представляє захисник Бутов М.А.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доводи захисника Бутова М.А., який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 10 листопада 2025 року, приблизно о 23 годині 59 хвилин біля будинку № 86 по вул. Академічна у м. Краматорську Донецької області керував автомобілем «MAZDA 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення послався на сукупність досліджених та оцінених доказів.
Суд першої інстанції після дослідження матеріалів вважав що винуватість ОСОБА_1 підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, направленням на огляд, відеозаписом.
Суд першої інстанції дослідивши матеріали відеозапису, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи та наявними у ній доказами беззаперечно підтверджено факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, та його відмову від огляду на стан сп`яніння на законну вимогу працівника поліції. Таким чином суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи встановив в діях ОСОБА_1  склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом від огляду на стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 245, 251, 280 КУпАП, оскільки справу розглянуто без повного та всебічного з`ясування обставин справи, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тому огляд на стан сп`яніння проведено у порушення вимог ст. 266 КУпАП та такий огляд є недійсним, є неспроможними, оскільки склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням наведеного доводи про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при накладенні на  ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог КУпАП та адміністративне стягнення у виді штрафу наклав у фіксованій грошовій сумі - у розмірі 17 000грн., що в свою чергу суперечить вимогам санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення стягнення на винувату особу у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції в частині накладення стягнення на ОСОБА_3 підлягає скасуванню із прийняттям в цій частині нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника Бутова Михайла Алєковича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити, строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поновити. 

Апеляційну скаргу захисника Бутова Михайла Алєковича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити частково. 

Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя