ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5072/26 Справа № 201/2238/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді        Агєєва О.В.,
суддів:        Гапонова А.В., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №201/2238/26 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Буря Олександра Євгеновича на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 20 лютого 2026 року про передачу справи на розгляд іншого суду, постановлену у складі судді Федоріщева С.С.,-

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Соборного районного суду міста Дніпра з позовом до ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» про стягнення страхового відшкодування. 

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 20 лютого 2026 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про стягнення страхового відшкодування передано на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва (03127, м.Київ, вул. Полковника Потєхіна, 14-а).

 Не погодившись з ухвалою суду від 20 лютого 2026 року, представник ОСОБА_1 — адвокат Буря О.Є. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням судом норм процесуального права.
Зазначає, що позивач є потерпілою особою у ДТП та у відповідності із вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на відшкодування від страховика, тобто є учасником договірних відносин та споживачем страхових послуг.
Вважає, що до спірних правовідносин застосовуються положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України, якою передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
У зв`язку із чим просив суд скасувати ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 20 лютого 2026 року та повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі та розгляду по суті.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив. 
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду на підставі п.1 ст.31 ЦПК України, суд першої інстанції послався на те, що місцезнаходженням відповідача не є Соборний район м. Дніпра, справа не підсудна Соборному районному суду міста Дніпра і підлягає передачі на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва - за місцем знаходження відповідача. 

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
Згідно з частиною другою статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч.6 ст.28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди. 
У статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. 

Встановлено, що предметом спору у цій справі є стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» (страховик винуватця в ДТП).
На спір у цій справі розповсюджуються правила загальної підсудності за місцезнаходженням відповідача, або за місцем заподіяння шкоди (ч.6 ст.28 ЦПК України).
Місце знаходження відповідач ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69, що територіально відноситься до Голосіївського району міста Києва. 

Враховуючи викладене, Соборний районний суд міста Дніпра дійшов обґрунтованого висновку про непідсудність справи Соборному районному суду міста Дніпра та правильно, відповідно до вимог ст.31 ЦПК України, з додержанням правил територіальної підсудності, постановив ухвалу про передачу справи на розгляд Голосіївського районного суду міста Києва  - за зареєстрованим місцем знаходження відповідача. 

Доводи апеляційної скарги про порушення судом правил територіальної підсудності, порушення норм процесуального права є необґрунтованими.
Положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України, якою передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки предметом позовних вимог є стягнення страхового відшкодування зі страхової компанії, з якою позивачкою жодних договорів не укладалося.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існуютьу державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 

Оскаржене ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. 

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування ухвали Соборного районного суду міста Дніпра від 20 лютого 2026 року про передачу справи на розгляд іншого суду, відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Буря Олександра Євгеновича — залишити без задоволення. 
Ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 20 лютого 2026 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі №201/2238/26 — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2026 року.

Судді: