ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2026 р. Справа№ 46/528-б (910/725/26)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сотнікова С.В.
суддів: Отрюха Б.В. 
Остапенка О.М. 

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,
представника позивача - Гайдари І.В.,
розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 01.04.2026 (суддя Івченко А.М.)
у справі № 46/528-б (910/725/26)
за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області 
до Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України"
про стягнення податкового боргу,
в межах справи № 46/528-б
про банкрутство Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України", 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2026 у справі № 46/528-б (910/725/26) у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, 16 квітня 2026 року позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2026 та винести нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позов, стягнути податковий борг з рахунків Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" у розмірі 35 896,44 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на розрахунковий рахунок UA098999980314090513000016719, отримувач ГУК у Полтавській обл/тг м. Полтава/18010400, код отримувача 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації: 18010400. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин строк, що встановлений ст. 102 Податкового кодексу України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2026 відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 09.06.2026.
В судовому засіданні 09.06.2026 судом проголошено скорочену постанову (вступну та резолютивну частини). 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, всебічно дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДАК "Хліб України", за результатами якої складено акт № 39048/Ж5/26-15-07-03-01 від 15.05.2021.
На підставі акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:
- форми "ПС" № 43561/0703 від 03.06.2021, яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 020 грн за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості; 
- форми "Р" № 43554/0703 від 03.06.2021, яким збільшено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 30 228,78 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 4647,66 грн. 
Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). 
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Зазначені вище податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку не оскаржені, відтак вважаються узгодженими в день їх вручення відповідачеві відповідно до ст. 57, 58 ПК України.
Обидва податкові повідомлення-рішення отримано відповідачем 03.06.2021, відтак податкове зобов`язання, визначене у них вважається узгодженим із зазначеної дати.
Оскільки визначене контролюючим органом грошове зобов`язання не сплачене у строк, встановлений пунктом 57.3 статті 57 ПК України, то воно набуло статусу податкового боргу з 14.06.2021.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з пропуском визначеного ч. 102.4 ст. 102 ПК України строку давності у 1095 календарних днів для заявлення вимоги про стягнення податкового боргу, нарахованого контролюючим органом за результатами проведення податкових перевірок, а також податкового боргу, що визначений боржником самостійно у податкових деклараціях, оскільки податкові повідомлення № 43561/0703 та № 43554/0703 вручено відповідачеві 03.06.2021, а позивач звернувся в суд 26.01.2026. 
Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим та таким що не відповідає нормам матеріального права з огляду на таке.
Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Отже, контролюючий орган мав право на стягнення податкового боргу за спірними податковими повідомленнями-рішеннями до 13.06.2024.
Як правильно зазначив позивач в апеляційній скарзі, від березня 2020 року було прийнято низку законодавчих актів, які зупиняли перебіг зазначеного вище строку давності.
Так, відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), було зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Оскільки податковий борг виник 14.06.2021, перебіг визначеного статтею 102 ПК України строку давності для його стягнення не розпочався у загальному порядку, оскільки на цей момент діяла вищезазначена норма щодо зупинення строків.
У подальшому, 17.03.2022 набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, пунктом 2 розділу ІІ якого дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України було зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану. Водночас цим же Законом № 2120-ІХ статтю 102 ПК України було доповнено пунктом 102.9, яким на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупинявся перебіг строків, визначених цим Кодексом, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ (набрав чинності 27.05.2022) пункт 102.9 статті 102 ПК України було доповнено словами «крім випадків, передбачених цим Кодексом», що частково відновило перебіг строків для окремих процедур податкового адміністрування.
Остаточно пункт 102.9 статті 102 ПК України був виключений з 01.08.2023 на підставі Закону України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ. Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року дію карантину було скасовано.
Таким чином, у період з дня виникнення податкового боргу (14.06.2021) і до 01.08.2023 перебіг строку давності, встановленого статтею 102 ПК України для стягнення такого боргу, був послідовно зупинений спочатку на підставі «карантинних» норм (п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України), а згодом - на підставі норм щодо введення правового режиму воєнного стану (п. 102.9 ст. 102 ПК України). Перебіг зазначеного строку давності розпочався лише з 01.08.2023, у зв`язку із втратою чинності нормами, які його зупиняли.
За таких обставин, закінчення 1095-денного строку, встановленого для стягнення податкового боргу, у цьому випадку припадає на 31 липня 2026 року, тоді як із цим позовом позивач звернувся 26 січня 2026 року. Тобто, строк, передбачений пунктом 102.4 статті 102 ПК України (з урахуванням періоду його зупинення на підставі пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України та пункту 102.9 статті 102 ПК України), для стягнення податкового боргу, який виник у зв`язку з несплатою податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях № 43561/0703 та № 43554/0703 від 03.06.2021, позивачем не пропущений.
Не застосувавши до спірних правовідносин зазначені норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови в позові у зв`язку зі спливом граничного строку для стягнення податкового боргу.
За наведених обставин, колегія суддів вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у межах встановленого законом строку давності, а заперечення відповідача у цій частині - безпідставними та такими, що підлягають відхиленню. Тож позовні вимоги про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу підлягають задоволенню.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.
Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду цієї справи, а судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір належить покласти на відповідача у зв`язку з задоволенням позову та апеляційної скарги, стягнувши в доход державного бюджету.
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2026 у справі № 46/528-б (910/725/26) скасувати.
3. Ухвалити нове рішення.
4. Позов задовольнити.
5. Стягнути з Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1; код ЄДРПОУ 20047943) податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в сумі 35896 (тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто шість) грн 44 коп. на бюджетний рахунок UA098999980314090513000016719, отримувач: ГУК у Полтавській обл/тг м. Полтава/18010400, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації: 18010400.
6. Стягнути з Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1; код ЄДРПОУ 20047943) в доход Державного бюджету України судовий збір в сумі 8320 (вісім тисяч триста двадцять) грн.
7. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, встановлений ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 30.06.2026. 

Головуючий суддя С.В. Сотніков 

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко