Справа № 594/501/26
Провадження №2/594/544/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року 
Борщівський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого Чир П.В. 
з участю секретаря Кушнір Т.І.
позивача ОСОБА_1 
третьої особи ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_3 в якому просить стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 8000 грн, щомісячно, з дня подачі позову, до досягнення сином 23-х річного віку, на час навчання в Західноукраїнському національному університеті, посилаючись на те, що ще до повномасштабного збройного вторгнення російської федерації на територію України відповідач поїхав на роботу за кордон в Польську Республіку, де й перебуває на даний час. Саме з початку 2022 року відповідач не бере належної участі в утриманні спільних дітей. У нього наявна заборгованість по аліментах, він фактично не сплатив жодної гривні по аліментах, які були стягнуті з нього наказом, виданим Борщівським районним судом 18.10.2024. Починаючи з 01.09.2025 син ОСОБА_2 продовжує навчатися, є студентом 1-го курсу, денної форми навчання за контрактом у Західноукраїнському національному університеті, ступінь освіти «Бакалавр», термін навчання до 30.06.2029. У зв`язку з денною формою навчання щомісячні витрати сина становлять понад 16000 грн, що складаються з оплати освітніх послуг, оплати за проживання в гуртожитку, за проїзд в громадському транспорті, придбання одягу, харчування, придбання підручників, канцтоварів, засоби гігієни, поповнення мобільного телефону. Вона не працює, здійснює догляд за малолітнім сином, який є особою з інвалідністю з дитинства. Відповідач жодним чином не бере участі в утриманні сина. Проте має змогу надавати матеріальну допомогу, є здоровим інших утриманців не має, офіційно працевлаштований в Польській Республіці, регулярно отримує заробітну плату.
Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2026 року, залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньою дитини, яка продовжує навчатися, в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач ОСОБА_1 в залі судового засідання позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 в залі судового засідання просить позовні вимоги задовольнити. Пояснив, що він їздив до батька за кордон у Республіку Польща, йому відомо, що батько офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, винаймає житло, однак на даний момент жодним чином йому не допомагає. У зв`язку з тим, що він продовжує навчатися, він потребує матеріальної підтримки.
Відповідач ОСОБА_3 в зал судового засідання не прибув, будучи належним чином про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. 
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечує.
Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.
Сторони є батьками повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Борщівським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 17.02.2021.
Згідно довідки Західноукраїнського національного університету від 11.03.2026 №591 та договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №576437 від 12.08.2025, ОСОБА_2 є студентом І курсу, денної форми навчання, за контрактом, ступеня «Бакалавр». Завершення навчання згідно з навчальним планом 30.06.2029.
Позивач надала три квитанції ПриватБанк, з яких видно, що нею проведено оплату за навчання сина ОСОБА_2 в сумі 39840 грн та за проживання в гуртожитку в сумі 8000 грн., а також додала квитки на проїзд, здійснені сином ОСОБА_2 .
Згідно довідки про склад сім`ї №06-14-10/140 від 02.04.2026, виданої Борщівською міською радою, до складу сім`ї ОСОБА_1 входять діти ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
Наданим Борщівським ВДВС у Чортківському районі Тернопільської області Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 23.03.2026 заборгованість боржника ОСОБА_3 становить 30906,18 грн.
Згідно довідки, виданої начальником відділу обслуговування громадян №1 ГУПФ України в Тернопільській області 20.03.2026, ОСОБА_5 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Як вбачається з довідки про доходи від 11.03.2026, виданої ТОВ «Борщівська аграрна компанія», дохід ОСОБА_1 за 2025 рік становить 16779,22
Згідно довідки, виданої начальником відділу соціального забезпечення №1 м.Борщів УСЗН Чортківської РДА 06.04.2026 №05-14/43, ОСОБА_5 перебуває на обліку в відділу соціального забезпечення №1 і отримує тимчасову допомогу на двох дітей, коли батько ухиляється від сплати аліментів за травень,червень 2025 в розмірі 8000,96 грн.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Отже, Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Тобто, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що у зв`язку з навчанням повнолітній син відповідача потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як мати так і батько.
Відповідач в зал судового засідання не прибув, відзиву на позов не подав, не надав інформації про свої доходи, доказів на спростування доводів позивача не надав.
Суд враховує, що відповідач є працездатним, спроможним заробити кошти, проживає за кордоном і відповідно отримує доходи для забезпечення своїх потреб, а тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на його утримання.
Враховуючи викладене вище суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , який продовжує навчання, у розмірі 8000 грн. щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Разом із тим, відповідно до приписів статей 192, 201 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1331,20 грн. 
На підставі ст.ст. 182, 199-201 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд - 
УХВАЛИВ:  
Позовні вимоги задовольнити .
Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 8000 грн. щомісячно, починаючи з 07 квітня 2026 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 1331,20 грн. 
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Чир П. В.