ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  	копія	
  	Справа № 401/633/26  Провадження № 3/401/204/26	

04 червня 2026 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Мельничик Ю.С., розглянувши в залі суду в м. Світловодську матеріали справ, що надійшли з відділення поліції №1 (м.Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області (вул. В.Куцевича, буд.8, м. Світловодськ, Кіровоградська область, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу за ЄДРПОУ 40799184)
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2026 року о 23 год. 04 хв. по вул. М.Грушевського 6 в м.Світловодськ, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, сповільненість мови, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП.
03 лютого 2026 року постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, яка набрала законної сили 16 лютого 2026 року, ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на сім років. Отже, дане правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року, після накладення на нього адміністративного стягнення за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім цього, 05 березня 2026 року о 23 год. 04 хв. по вул. М.Грушевського 6 в м.Світловодськ, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.01.2025, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України.
Дане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. Згідно постанови Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області від 13 червня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк сім років.
ОСОБА_1 в суді свою вину не визнав, та пояснив, що того дня, перебуваючи у гостях за адресою: вул. М.Грушевського (Калініна) 6 в м. Світловодськ, він домовився зустрітися зі своєї знайомою. Після чого він попросив ОСОБА_2 відвезти його на автомобілі Фольцваген пасат н.з. НОМЕР_3 забрати знайому і повернутися назад, на що він погодився. Вони поїхали з ОСОБА_3 забрали його знайому та приїхали назад, після чого ОСОБА_3 піднявся до себе у квартиру, а він пересів на водійське місце та спілкувався зі своєю знайомою. Потім через п`ять хвилин повз його автомобіль проїхав патрульний автомобіль і зупинився біля останнього під`їзду, а працівник поліції підійшов до його автомобіля відразу після того як з іншої сторони будинку проїхав невідомий йому автомобіль, та повідомив що буде складати протокол. Крім цього ОСОБА_1 зазначив, що в минулому році по справі 401/18/25 відносно нього скасували постанову за ст.130 КУпАП, тому протокол за ч.2 ст.130 КУпАП складений неправомірно.
Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП.
Суд зазначає, що положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені повторно протягом року, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом тягне за собою накладення штрафу в розмірах двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".
Згідно з п. 2, 3, 5, 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану наркотичного, алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п. 2.9.а. Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» із змінами і доповненнями, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом встановлено, що вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи: 
- протоколами про адміністративне правопорушення, направленням на огляд з метою виявлення стану сп`янніня. (а.с.1, 29-30); 
- копією постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 січня 2025 року, що змінена постановою Кропивницького апеляційного суду від 13 червня 2025 року, якою закрито провадження у справі за ч.3 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк сім років (а.с.3-6, 23-27);
- копією постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2026 року, що набрала законної сили 16 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на сім років (а.с.32-33, 49-50). Таким чином, доводи ОСОБА_1 що відносно нього скасували постанову за ст.130 КУпАП суд не приймає до уваги, оскільки повторність вчинення даного правопорушення підтверджується судовим рішення, що набрало законної сили.
- відеозаписами факту порушення ПДР (а.с.8,35)
Суд звертає увагу на те, що під керуванням транспортним засобом необхідно розуміти свідоме виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій транспортного засобу для приведення його в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.(ВС/ККС № 751/11193/16 від 20.06.2019).
Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Особливості правового регулювання дорожнього руху передбачають певні дії водія транспортного засобу у конкретних дорожніх ситуаціях за яких водій зобов`язаний зупинити рух транспортного засобу з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, що не повинно розцінюватись як припинення ним керування транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом це фактично реальна можливість контролювати рух транспортного засобу.
В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Так, за своїм правовим змістом керування транспортним засобом полягає у сукупності цілеспрямованих дій, що включають оцінку ситуації та стану транспортного засобу, вибір керівних дій та їх реалізацію.
Таким чином, дії спрямовані на використання транспортного засобу з метою його цільового призначення (включення запалення транспортного засобу, заведення двигуна автомобіля та інше ) необхідно вважати такими, що безпосередньо пов`язані із керуванням транспортним засобом.
З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського (файл 0000000_00000020260306000338_0001, а.с.35) вбачається, що поліцейський іде назустріч автомобілю який рухається в темний період доби з увімкненими зовнішніми світловими приладами (фарами) і зупиняється біля під`їзду багатоквартирного будинку та вимикає фари. Після того як працівник поліції підійшов до вказаного автомобіля (через 26 секунд після його зупинки) видно, що на місці водія перебуває гр. ОСОБА_1 , а на передньому пасажирському сидінні особа жіночої статі, яка потім вийшла з автомобіля. Отже, пояснення ОСОБА_1 про те, що за кермом перебував не він, а ОСОБА_4 , з яким вони їздили забирати знайому і повернувшись назад він піднявся до себе у квартиру, а ОСОБА_1 пересів на водійське місце та спілкувався зі своєю знайомою, повністю спростовуються оглянутим відеозаписом, оскільки з водійських дверей допоки працівник поліції наближався до автомобіля ніхто не виходив. Крім цього, на запитання працівника поліції чому ОСОБА_1 керує автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, останній повідомив що він їздить за кермом тому що йому складно ходити. Враховуючи наведене, доводи ОСОБА_1 про те що він не керував транспортним засобом суд вважає безпідставними та такими, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення. З оглянутого відеозапису також видно, що після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився. У подальшому поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права за ст. 268 КУпАП, після чого ОСОБА_1 зачинив свій автомобіль та пішов у під`їзд багатоквартирного буднику, сказавши що він пішов додому а працівники поліції щоб писали йому протокол. 
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази у своїй єдності та сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винуватий у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, так як керував повторно протягом року транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, та ч. 2 ст. 130 КУпАП, так як відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, вчинене повторно протягом року.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року "Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративні правопорушення, не вбачає будь-яких підстав сумніватися в їх необ`єктивності.
Наявні докази повністю узгоджуються між собою, поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень та не спростовують правомірності дій інспектора поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи характер адміністративних правопорушень, які мають підвищену суспільну небезпеку, а також їх характер, які відносяться до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників, беручи до уваги особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк шість років без оплатного вилучення транспортного засобу, та передбачене санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк шість років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Згідно з ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Згідно з останньою за часом постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2026 року винесеною у справі № 401/79/26, яка набрала законної сили 16.02.2026, на ОСОБА_1 накладено додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.
Відповідно до ч.2 ст.317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Таким чином, невідбута частина стягнення, накладеного на ОСОБА_1 згідно з вказаною вище постановою станом на час винесення даної постанови складає 6 років, 8 місяців і 10 днів.
Враховуючи викладене, остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд визначає шляхом приєднання невідбутої частини стягнення, накладеного постановою Світловодського міськрайонного суду від 03.02.2026, до стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП - судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.23, 27, 33-35, ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, 

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи № 401/633/26, № 401/635/26, визначивши єдиний унікальний номер справи № 401/633/26, провадження № 3/401/204/26.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч.3 ст.30 КУпАП приєднати невідбуту частину додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та остаточно визначити ОСОБА_1 строк позбавлення права керування транспортними засобами на строк 12 (дванадцять) років 8 (вісім) місяців 10 (десять) днів.
1. Штраф сплатити на р/р: ГУК у Кіровоградській обл./ Кіров. Обл../ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) – 37918230, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UA658999980313000149000011001.
Роз`яснити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання даної постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії Світловодського міськрайонного суду.
Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови, при примусовому виконанні постанови суду відділом державної виконавчої служби, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн., а також витрати на облік зазначеного правопорушення.

2. Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (01021, Україна, місто Київ, вулиця Липська, будинок, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795) судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Судовий збір сплатити на рахунок: ГУК у м. Києві/м Київ; код за ЄДРПОУ 37993783, Банк отримувача Казначейство України ( ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001.

3. Відповідно до ч.2 ст.317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Світловодського
міськрайонного суду   Ю.С. Мельничик
Згідно з оригіналом