Справа №: 671/1165/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої- судді Бабій О.М.,
з участю: секретаря судового засідання Кошонько Н.С., 
представника позивача
ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача – ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача – ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме – на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів у межах процедури виконавчого провадження.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» (на даний час – акціонерне товариство «УКРСИББАНК») та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11262531000 від 04.12.2007, згідно з умовами якого останній отримав кредит в розмірі 30 000 доларів США для купівлі квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Також, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11262555000 від 04.12.2007, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 1935 доларів США на споживчі цілі.
Вказує, що в забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника за кредитним договором № 11262531000 від 04.12.2007 між Банком та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір від 04.12.2007, відповідно до якого в іпотеку передана квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що була придбана ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 04.12.2007 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Обтяження іпотекою 04.12.2007 були внесені до Державного реєстру іпотек.
В позовній заяві зазначено, що у зв`язку із невиконанням ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 умов купівлі-продажу квартири щодо передачі коштів за придбане майно, вказаний договір купівлі-продажу квартири був розірваний рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 14.04.2009. Станом на 28.05.2025 за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності, Державного реєстру Іпотек вказана квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 та обтяжена іпотекою на користь АТ «УКРСИББАНК».
Як вказує позивач, банк звернувся до суду з позовом до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11262531000 від 04.12.2007 та за кредитним договором № 11262555000 вiд 04.12.2007. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької областi вiд 13.09.2010 у справі № 2-1236/2010 позов задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УКРСИББАНК» заборгованiсть на загальну суму 301622 грн. 80 коп. Після набрання рiшенням суду законної сили отримано виконавчий лист та направлено для виконання до органу ДВС, однак, станом на 04.02.2025 заборгованість за кредитним договором № 11262531000 не погашена, рiшення суду не виконано.
Таким чином, позивач зазначає, що відповідно до п. 4.1, п. 4.2 іпотечного договору банк має право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку. Щодо дійсності договору іпотеки № 6714 від 04.12.2007 зазначає, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької областi вiд 17.04.2012 у справі № 2203/1066/12, за позовом ОСОБА_2 до АТ «УКРСИББАНК», ОСОБА_4 про розірвання іпотечного договору - відмовлено у задоволенні позову. В подальшому ОСОБА_2 звернулась з позовом до АТ «УКРСИББАНК», до ОСОБА_5 про визнання договору iпотеки № 6714 від 04.12.2007 недійсним. 11.10.2012 рішенням Волочиського районного суду Хмельницької областi ОСОБА_2 вiдмовлено у задоволеннi позову.
Представник позивача вказує, що аналізуючи вищевказані рішення судiв, якi набрали законноi сили, договір iпотеки № 6714 вiд 04.12.2007, укладений для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 11262531000 вiд 04.12.2007, є дійсним. Iпотекодавцем за вказаним договором є ОСОБА_2 , яка має всі права та несе всі обов`язки за іпотечним договором.
В судовому засіданні представник позивачаОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, відтак суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності. 
Третя особа на стороні відповідача – ОСОБА_3 , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 
Від ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій він зазначив, що у зв`язку з проходженням військової служби та перебуванням у зоні бойових дій не має можливості особисто брати участь у судовому засіданні, звертає увагу суду на те, що в Господарському суді Хмельницької області триває провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи № 924/150/23, в межах якої вирішується питання реструктуризації зобов`язань ОСОБА_3 , що може мати значення для оцінки правового статусу майна, щодо якого подано позов. 
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає. 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Відповідно до статті 546 ЦПК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Згідно зі статтею 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека – вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання – звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до частини першої, третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.
Згідно з частиною п`ятою статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.
Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Відстрочка виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не допускається у разі, якщо: іпотеку включено до іпотечного пулу; відстрочка може призвести до істотного погіршення фінансового стану іпотекодержателя; проти іпотекодавця чи іпотекодержателя порушено справу про банкрутство.
Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Судом встановлено, що 04 грудня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» (на даний час - акціонерного товариства «УКРСИББАНК») та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11262531000, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 30000,00 доларів США (а.с. 16-19).
Також, 04 грудня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11262555000, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 1935,00 доларів США (а.с 23-25).
04 грудня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, іпотекодавець ОСОБА_3 передає в іпотеку іпотекодержателю АКІБ «УКРСИББАНК» наступне нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 04.12.2007 за № 6696 (а.с. 29-31).
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2009 року у справі № 2-97/09, яке набрало законної сили 18 червня 2009 року, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та розірвано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений 04.12.2007 приватним нотаріусом Волочиського нотаріального округу Гадайчук Є.А. за р. № 6696, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Згідно з вказаним рішенням суду, відповідачем не надано доказів виконання ним умови про порядок проведення розрахунку відповідно до умов договору купівлі-продажу або оплати ним вартості квартири, тобто ОСОБА_3 не виконано істотні умови пп. 5, 6 договору купівлі-продажу від 04 грудня 2007 року та відповідачем як покупцем не сплачено кошти у відповідності із ст. 655 ЦК України за отриману квартиру, на умовах, визначених договором купівлі-продажу та відповідно до ст. 692 ЦК України. ОСОБА_2 внаслідок цього позбавлена коштів, які вона розраховувала отримати при укладенні договору, їй діями покупця завдано шкоду, що є істотним порушенням умов договору ОСОБА_3 . В зв`язку з цим договір необхідно розірвати, а також стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати.
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2010 року у справі № 2-1236/2010, яке набрало законної сили 24 вересня 2010 року, задоволено позов ПАТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ “УКРСИББАНК” за кредитним договором №11262531000 від 04 грудня 2007 року 14511,79 грн.- заборгованності за кредитом, 1559,90 грн. — заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, 29,24 грн.- пені за несвоєчасне погашення заборгованності за кредитом, 80,84 грн.- пені за несвоєчасне погашення заборгованності по процентам за користування кредитом, а всього 16181,77 грн. та за кредитним договором № 11262555000 від 04 грудня 2007 року 231960,87 грн.- заборгованості за кредитом, 44270,76 грн. — заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, 2025,23 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованності за кредитом, 5364,17 грн.- пені за несвоєчасне погашення заборгованності по процентам за користування кредитом, а всього 283 621,03 грн. та 1820 грн. судових витрат, а всього на загальну суму – 301622,80 грн.
У вказаному рішенні суду зазначено, що  ОСОБА_3 згідно кредитного договору № 11262531000 від 04 грудня 2007 року та графіком погашення кредиту, отримав від позивача кредит в сумі 30000 доларів США, що в еквіваленті дорівнює 151500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 12,9 % річних з кінцевим терміном повернення 01 грудня 2028 року, а згідно кредитного договору № 11262555000 від 04 грудня 2007 року та графіком погашення кредиту, отримав від позивача кредит в сумі 1935 доларів США, що в еквіваленті дорівнює 9771,75 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 13,9 % річних з кінцевим терміном повернення 01 грудня 2028 року, однак не сплачує заборгованість по кредитам і відсотків по них, чим порушив умови п.п.1.2.2, 3.4.2 договорів, що підтверджується доданими розрахунками і відповідачем не заперечується. В зв`язку з невиконанням умов договорів, до нього на підставі п.4.1 договорів було правомірно нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, що також не суперечить вимогам ст.ст.549-551 ЦК України, та відсутні підстави для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, передбачені ст. 617 ЦК України.
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2011 року у справі № 2-384/11, яке набрало законної сили 23 січня 2012 року, в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , публічного акціонерного комерційного інноваційного банку «УКРСИББАНК», відділу державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції про виключення квартири з акта опису і арешту відмовлено.
Вказаним рішенням суду встановлено, що 04 грудня 2007 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 . В рахунок забезпечення зобов`язань за кредитним договором від 04.12.2007 року ОСОБА_3 в той же день зареєстрував у КП Волочиське БТІ право власності на придбану ним квартиру та передав її в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк». Рішенням Волочиського районного суду від 14.04.2009 року вищезазначений договір купівлі-продажу було розірвано. На підставі виконавчого листа, виданого Волочиським районним судом 13 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 за кредитним договором від 04 грудня 2007 року 301622 грн. 80 коп., державним виконавцем ВДВС Волочиського районного управління юстиції було складено акт опису і арешту майна боржника ОСОБА_3 та накладено арешт на зазначену квартиру, що передана Банку в іпотеку.
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2012 року у справі № 2203/1066/12 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», ОСОБА_3 про розірвання іпотечного договору.
Вказаним рішенням суду встановлено, що позивачу станом на 04 грудня 2007 року належала квартира АДРЕСА_2 , яку вона продала ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 04 грудня 2007 року. Того ж дня ОСОБА_3 після укладення та державної реєстрації у Державному реєстрі договору купівлі-продажу, отримання свідоцтва про право власності на цю квартиру мав право, як власник майна, його відчужувати, а відповідно і передавати в іпотеку. Зазначеним правом він і скористався, уклавши з АКІБ “УКРСИББАНК” (правонаступником якого є ПАТ “УКРСИББАНК”) договір іпотеки, відповідно до ст. 5 Закону України “Про іпотеку”, в забезпечення виконання кредитного договору між ним та банком, зазначивши про наявність у нього предмету іпотеки - спірного майна. В зв`язку з невиконанням ОСОБА_7 перед Фединською умов договору купівлі-продажу квартири щодо передачі коштів за придбане майно, вказаний договір рішенням Волочиського районного суду від 14 квітня 2009 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 18 червня 2009 року та ухвалою Верховного Суду України від 01 березня 2010 року, був розірваний. 30 липня 2009 року позивач отримала у Волочиському БТІ технічний паспорт на цю квартиру. При зверненні позивача до суду із позовом про вилучення квартири з акта опису і арешту, рішенням Волочиського райсуду від 30 червня 2011 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 січня 2012 року, у задоволенні позову було відмовлено. 
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2012 року у справі № 2203/1985/2012, яке набрало законної сили 10 грудня 2012 року, відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову до публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», ОСОБА_3 про визнання недійсним іпотечного договору від 04 грудня 2007 року.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 428928632 від 28 травня 2025 року, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 (а.с. 32).
Відповідно до даних Інформації про виконавче провадження № 62858062 від 09 червня 2025 року, виконавче провадження зупинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із порушенням господарським судом провадження у справі про банкрутство, на час розгляду справи Господарським судом Хмельницької області (а.с. 41-43).
Суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки зважаючи на те, що рішенням суду було стягнуто кредитну заборгованість та на даний час виконавче провадження за цим рішенням зупинено у зв`язку із порушенням господарським судом провадження у справі про банкрутство, а тому питання звернення стягнення на предмет іпотеки має вирішуватись в межах процедури банкрутства.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 128, 133, 137, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 546, 589, 611, 625, 626, 629 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд
ВИРІШИВ:

В задоволенні позову акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача – ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.          Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:	Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12; код ЄДРПОУ: 09807750)	
Відповідач:	ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )	
Третя особа на стороні відповідача:	ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )	

Повне судове рішення складено 10 квітня 2026 року.

Суддя О.М.Бабій