ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/342/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року про забезпечення позову (суддя 1-ї інстанції Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі №160/342/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: Антимонопольний комітет України про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов,- 

ВСТАНОВИВ:
07.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю “БаДМ” звернулося до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: Антимонопольний комітет України, в якому просить:
- визнати протиправними дії державного виконавця Савки Л.О. щодо відкриття виконавчого провадження № 79729061 та накладення арешту на майно та кошти ТОВ “БаДМ”;
- скасувати постанову державного виконавця від 03.12.2025 про відкриття виконавчого провадження №79729061 (з ідентифікатором для доступу Г46АА3ГБВЕ67) та постанови про арешт коштів ТОВ “БаДМ” про арешт майна ТОВ “БаДМ”, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.
26.04.2026 через систему «Електронний суд» та 27.04.2026 до суду Товариством з обмеженою відповідальністю “БаДМ” подано заяву про забезпечення позову, з аналогічними вимогами, в які просить: 
- зупинити стягнення на підставі Наказу Антимонопольного комітету України № 144-Ю/25 від 26.11.2025 про стягнення штрафу у розмірі 2 374 168 475 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ”;
- зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 2 611 585 444,13 грн;
- зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ”;
- зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про стягнення виконавчого збору;
- заборонити відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії, які спрямовані на блокування (арешт) рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ”, які відкриті у державних чи приватних банках та фінансових установах, з метою запобігання перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю “БаДМ” виконувати покладені на нього функції;
- заборонити будь-яким банківським та фінансовим установам вчиняти дії, направлені на блокування (арешт) грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” та виконання постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що як підтверджується постановою відповідача про арешт коштів боржника від 03.12.2025 у ВП №79729061, державним виконавцем накладено арешт на всі грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать позивачу. Також відповідачем накладено арешт на все належне йому рухоме та нерухоме майно, що підтверджується постановою відповідача про арешт майна від 03.12.2025 у ВП №79729061. 03.12.2025 державним виконавцем у межах ВП №79729061 винесено 38 платіжних інструкцій на примусове списання коштів (згідно ч.3 ст.13 Закону України “Про виконавче провадження”) кожна з яких на суму 2 611 585 444,13 грн та надіслані банківським установам, що підтверджується платіжними інструкціями у матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження, наданих відповідачем. Станом на дату подання цієї заяви жодна з платіжні інструкції не виконані, оскільки коштів на рахунках боржника недостатньо для задоволення вимог стягувача.
Також заявник зазначає, що товариство зазнало надзвичайних втрат майна, внаслідок ракетно-дронової атаки, що вплинуло на його фінансові спроможності та всю операційну діяльність та змушений спрямовувати зусилля та вишукувати ресурси на відновлення зруйнованої інфраструктури та перебудови логістики, що є критичним в умовах забезпечення безперервності дистрибуції лікарських засобів по всій території України. Враховуючи всі обставини, що склалися, вважає примусове вилучення обігових коштів через негайну сплати штрафу створить додатковий надмірний тягар для позивача та істотно погіршить його здатність відновити діяльність, що підтверджує необхідність застосування забезпечувальних заходів.
На думку заявника, наявні всі обставини вважати, що в процесі примусового виконання існує реальна загроза позбавлення позивача права власності на реалізацію нерухомості Товариства та списання наявних коштів з рахунків до розгляду справи по суті, що за своєю суттю є конфіскацією майна та порушенням права вільно володіти та розпоряджатись своїм майном. При цьому у разі задоволення позовних вимог позивача у справі та скасування оскаржуваних постанов не призведе до поновлення порушених прав позивача саме по собі, оскільки скасування постанови про відкриття виконавчого провадження не призведе до повернення позивачу всіх стягнутих з нього сум підчас того як відбувалось примусове виконання як і не поверне реалізоване майно, адже Закон України “Про виконавче провадження” не передбачає процедур повороту виконання чи повернення боржнику майна та грошей, які в нього були фактично вилучені. Заявник також вказує, що арешт коштів позивача на вказану суму вже призводить до підриву платоспроможності та неможливості здійснювати господарську діяльність. 
Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до унеможливлення ефективного захисту прав позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року заяву про забезпечення позову задоволено.
Антимонопольний комітет України – третя особа у справі, не погодившись з ухвалою суду з питань забезпечення позову, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволення заяви про забезпечення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що повторно вжиті заходи забезпечення позову фактично вирішили справу. Крім того, висновки суду першої інстанції суперечать висновкам Верховного Суду, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки сам факт прийняття 03.12.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Л.О. постанов у виконавчому провадженні № 79729061 не є підставою для вжиття заходів забезпечення. Також судом ухвалено рішення щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії та встановлення заборони вчиняти дії, що випливають з рішення, яке не є предметом оскарження у справі, що суперечить приписам п. 5 ч. 3 ст. 150 КАС України. Окрім того, суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову надав перевагу інтересам однієї сторони та прийняв до уваги її доводи, але вважає, що проігнорував доводи іншої. Крім того, скаржник вважає, що вжиті заходи забезпечення позову порушують права Комітету як стягувача у виконавчому провадженні № 79729061, а також суспільства в інтересах яких прийняті Комітетом рішення.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначено про помилковість позиції про повторне подання заяви про забезпечення позову, оскільки вона не ідентична за змістом попередньої зави, а з урахуванням нових обстави та доказів, зокрема позивачем наведено обґрунтування настання негативних наслідків незастосуванням заходів забезпечення позову – надано інформацію та документальне підтвердження залишку грошових коштів позивача, основні обігові ресурси, дебіторську заборгованість, фінансові результати за 2025 рік, акти про пожежу, протоколи інвентаризації тощо, які раніше не були предметом дослідження. Також позивач зазначає, що у разі задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних постанов не призведе до поновлення порушених прав позивача саме по собі, оскільки скасування постанови про відкриття виконавчого провадження не призведе до повернення позивачу всіх стягнутих з нього сум підчас того як відбувалось примусове виконання. Застосований судом відповідний захід є тимчасовим заходом, не є вирішенням спору по суті.
Інші учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Розгляд справи здійснено із застосуванням режиму відеоконференції.
В судовому засіданні представник третьої особи – Антимонопольного комітету України, підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Інші учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлені про день, час та місце розгляду справи.
У задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи колегією суду відмовлено.
Заслухавши суддю-доповідача, представника особи, що подала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи у січні 2026 Товариство з обмеженою відповідальністю “БаДМ” звернулося до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Антимонопольний комітет України, в якому просить визнати протиправними дії державного виконавця Савки Л.О. щодо відкриття виконавчого провадження № 79729061 та накладення арешту на майно та кошти ТОВ “БаДМ”; скасувати постанову державного виконавця від 03.12.2025 про відкриття виконавчого провадження №79729061 (з ідентифікатором для доступу Г46АА3ГБВЕ67) та постанови про арешт коштів ТОВ “БаДМ” про арешт майна ТОВ “БаДМ”, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” про забезпечення позову у справі №160/342/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та визнання протиправними та скасування постанов - задоволено частково.
Зупинено примусове стягнення у виконавчому провадженні №79729061, яке 03.12.2025 відкрито державним виконавцем Савкою Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі Наказу Антимонопольного комітету України №144-Ю/25 від 26.11.2025 про стягнення штрафу у розмірі 2374168 475 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ”.
Зупинено дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 2611585444,13 грн.
Зупинено дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ”.
Зупинено дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про стягнення виконавчого збору.
Заборонено відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії на виконання виконавчого провадження №79729061, відкритого 03.12.2025, які спрямовані на блокування (арешт) рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ”, які відкриті у державних чи приватних банках та фінансових установах, з метою запобігання перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю “БаДМ” виконувати покладені на нього функції.
Заборонено будь-яким банківським та фінансовим установам вчиняти дії на виконання виконавчого провадження №79729061, відкритого 03.12.2025, спрямовані на блокування (арешт) грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” та виконання постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника.
У задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2026 апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року скасовано. У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову відмовлено у повному обсязі. 
27.04.2026 до суду першої інстанції надійша заява Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” про забезпечення позову, в який просить: 
- зупинити стягнення на підставі Наказу Антимонопольного комітету України № 144-Ю/25 від 26.11.2025 про стягнення штрафу у розмірі 2 374 168 475 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ”;
- зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 2 611 585 444,13 грн;
- зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт майна Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ”;
- зупинити дію постанови державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про стягнення виконавчого збору;
- заборонити відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії, які спрямовані на блокування (арешт) рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ”, які відкриті у державних чи приватних банках та фінансових установах, з метою запобігання перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю “БаДМ” виконувати покладені на нього функції;
- заборонити будь-яким банківським та фінансовим установам вчиняти дії, направлені на блокування (арешт) грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” та виконання постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника.
Ця заява про забезпечення позову ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року задоволена.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з необхідності забезпечити позов, оскільки це має на меті зберегти правове становище учасників справи до розгляду по суті судом заявлених позовних вимог. Висновано, що невчинення таких заходів до розгляду справи судом заблокує господарську діяльність критично важливого підприємства, що спеціалізується на доставці ліків, та може мати незворотні наслідки для третіх осіб, до яких спрямована поставка такої специфічної фармацевтичної продукції, в тому числі щодо збереження здоров`я та життя населення. Суд констатував, що позивачем в заяві про забезпечення позову фактично заявлено вимоги щодо зупинення виконавчого провадження. Реальність завдання загрози правам позивача підтверджується за позицією суду, самим фактом прийняття 03.12.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Л.О. постанов про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні та про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №79729061. Станом на день розгляду заяви про забезпечення позову державним виконавцем вчиняються дії щодо примусового виконання виконавчого документу. Також суд дійшов висновку, що підлягає задоволенню вимога заяви про забезпечення позову щодо заборони будь-яким банківським та фінансовим установам вчиняти дії, направлені на блокування (арешт) грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” та виконання постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника, оскільки факт арешт коштів застосований постановою державного виконавця Савки Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.12.2025 про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 2611585444,13грн.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частинами 1 та 2 ст. 150 КАС України, визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).
Так висновки суду першої інстанції за результатами розгляду заяви про забезпечення позову ґрунтуються на тому, що невжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваного позивачем рішення зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності. А реальність завдання загрози правам позивача підтверджується самим фактом прийняття 03.12.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною постанов про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні та про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №79729061.
Проте з матеріалів справи вбачається, що предметом спору у цій справі є дії та рішення/постанови державного виконавця Савко Л.О. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що вчинені та винесені у межах виконавчого провадження №79729061, відкритого 03.12.2025 на підставі Наказу Антимонопольного комітету України №144-Ю/25 від 26.11.2025.
Позивачем в заяві про забезпечення позову дійсно фактично заявлено вимоги щодо зупинення виконавчого провадження.
У цій справі не оскаржується питання правомірності застосування штрафних санкцій та не оскаржується наказ Антимонопольного комітету України №144-Ю/25 від 26.11.2025.
Відповідно до приписів п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Таким чином суд першої інстанції постановляючи оскаржену ухвалу зупинив стягнення на підставі наказу Антимонопольного комітету України №144-Ю/25 від 26.11.2025 про стягнення штрафу у розмірі 2374168475грн з Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” до набрання законної сили рішення у справі №160/342/26, а отже фактично зупинив виконання рішення АМК.
Таким чином, обраний заявником спосіб забезпечення позову за своїм змістом є фактично забороною вчиняти дії щодо зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення, що відповідно до п. 5 ч.3 ст. 151 КАС України, не допускається.
Також суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду КГС викладені у постанові від 26.03.2026 у справі №910/14711/25, у якій він констатував, що всі питання, пов`язані із зупиненням дії рішення Антимонопольного комітету України (АМК), прийнятого згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має вирішувати господарський суд, який розглядає справу про визнання такого рішення недійсним. Суд зазначив, що у цій справі АМК прийняло рішення, зазначене в ч. 1 ст. 48 Закону України від 11 січня 2001 року № 2210-III «Про захист економічної конкуренції» (Закон № 2210-III), про порушення Товариством конкурентного законодавства та накладення штрафу (рішення_1), а також окреме рішення про визнання «основного» рішення таким, дія якого не зупиняється у зв`язку з порушенням господарським судом провадження у справі про визнання «основного» рішення недійсним (рішення_2). За змістом статей 48, 56, 60 Закону № 2210-III поняття «зупинення дії рішення АМК» та «зупинення виконання рішення АМК» не є тотожними, що обумовлюється правовою суттю та правовими наслідками. Господарський суд, який розглядає справу про визнання недійсним рішення АМК, прийнятого за ч. 1 ст. 48 Закону № 2210-III [основне рішення], залежно від обставин справи за наявності достатніх підстав має право прийняти рішення про зупинення дії цього рішення, що й матиме наслідком зупинення його виконання.
Щодо обґрунтованості підстав забезпечення позову то слід зазначити, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Проте заява товариства про забезпечення позову не містить доводів того, що існують ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, що оскаржені у цій справі.
Сам факт прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу і вчинення ним виконавчих дій, що визначені Законом України "Про виконавче провадження" для забезпечення виконання виконавчого документу, не є підставою для забезпечення позхову без доведення очевидних ознак протиправності рішення, дій суб`єкта владних повноважень, що оскаржуються.
Щодо доводів позивача, викладених в заяві про забезпечення позову, про очевидності небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також те, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, то слід зазначити наступне.
Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на осіб, на яких поширюються. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.
З матеріалів справи не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом заходів забезпечення позову створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи, враховуючи предмет позову.
Крім того, доводи заявника не можуть визнаватись достатніми для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки сформульовані як можливість/ймовірність їх настання у майбутньому, тобто ґрунтуються на припущеннях. При цьому, можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, адже суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому. 
Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції щодо підстав застосування заходів забезпечення адміністративного позову, заявленим у заяві про забезпечення позову, на відповідність їх вимогам ч. 2 ст. 150 та п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України не відповідають.
Таким чином, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, а у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року про забезпечення позову в адміністративній справі №160/342/26 – скасувати.
У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “БаДМ” про забезпечення позову – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 26 червня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак