ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/17085/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЛТОН ЛТД» до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
Стислий зміст позовних вимог.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЛТОН ЛТД» звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме просить:
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188350701, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 356981,42 грн., винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області;
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701, яким збільшено суму грошового зобов`язання із податку на додану вартість на суму 516277,50 грн., винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області. 
Підставою для звернення до суду позивач зазначає порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин рішенням щодо протиправного збільшення суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість та застосування штрафних фінансових санкцій числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 356 981,42 грн.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188350701 позивач зазначає, що суб`єктом владних повноважень безпідставно не береться до уваги існування частини 6 статті 13 Закону України «Про валюту та валютні цінності», відповідно до якої, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті. та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701, яким збільшена сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість (далі – ПДВ) на суму 516 277,50 грн, позивач зазначає, що відповідно до пп. «г» п. 198.5 Податкового кодексу України(далі - ПК України), платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни. встановлені цим Кодексом для такої реєстрації зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року,- у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися (r) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Разом з тим, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Виходячи з вищенаведеного, та спираючись на додані документи, що підтверджують факт поставки, реалізації і подальшого використання отриманої (хоча і не оплаченої повністю) сировини з контрагентами, вимоги щодо податкового нарахування податкових зобов`язань з ПДВ зі списаної кредиторській заборгованості, яка виникла за операціями з придбання товарів/послуг, які не оплачені постачальникам протягом терміну позовної давності вважає безпідставними.
На виконання ухвали суду від 08.04.2026 позивачем подане суду клопотання із доказами про дані бухгалтерського обліку та акти списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683, 43 грн., а також всі складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість за цей період (грудень 2020 року); - відомості про конкретні дати визнання в балансі (бухгалтерському обліку) позивача: дату списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683,43 грн., дати списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн.
Також подане додаткове клопотання на виконання ухвали суду від 08.04.2026 та подані докази щодо: дані бухгалтерського обліку та відповідні акти (документи, накази, акти тощо) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою, щодо нарахування доходу від реалізації раніше списаних оборотних активів; складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість на суму 553310,45 грн. (листопад, грудень 2022, січень, квітень, листопад 2023, червень, жовтень 2024); дані бухгалтерського обліку та відповідні документи (документи, накази, акти тощо) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн. та податкову звітність із податку на додану вартість за лютий 2022, листопад 2023, квітень 2024 року.

Стислий зміст заперечень відповідача.
У наданому відзиві до суду на позовну заяву з додатками представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, наголошував, що в ході виконання імпортного контракту № 1 від 21.08.2024 укладеного з нерезидентом HANGZHOU IMPACT NEW MATERIALS CO., LTD, CHINA мало місце порушення граничних строків на суму 93 000,00 дол. США на 31 день (з 12.03.2025 по 12.04.2025), що є порушенням частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIIІ “Про валюту і валютні операції ” із змінами та доповненнями. 
В ході проведення виїзної документальної позапланової перевірки ТОВ "РЕЛТОН ЛТД" наданий Сертифікат № 5300-25-0613 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий Полтавською Торгово-промисловою палатою від 09.04.2025 № 24.14-07/97. Даним сертифікатом засвідчені форс-мажорні обставини: неможливість вчасно завершити зовнішньоекономічну операцію з імпорту за контрактом внаслідок проведення додаткових перевірок вантажу Шанхайською митницею (китайською Народною Республікою), у термін до 11.03.2025 року. Період дії форс – мажорних обставин: дата настання 04.11.2024 року по 17.02.2025 року.
Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та характеру зобов`язання. Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. В зв`язку з вищевикладеним не можливо визначити обставини, зазначені у Сертифікаті №5300-25-0613 виданого Полтавською ТПП, як форс-мажорні, що мають вплив на виконання зобов`язання за зовнішньоекономічним контрактом № 1 від 21.08.2024, укладеним з нерезидентом HANGZHOU IMPACT NEW MATERIALS CO., LTD, CHINA. Одночасно, під час перевірки ТОВ "РЕЛТОН ЛТД" не надано підтвердження компетентного органу країни, де виникла така форс-мажорна обставина, а саме відсутній сертифікат країни-нерезидента (Китаю).
Також, в ході проведення позапланової перевірки підприємством не надані позовні заяви до суду про стягнення заборгованості з нерезидента, Ухвали суду про прийняття до розгляду позовної заяви та порушення провадження по справі та Рішення суду про стягнення суми заборгованості з нерезидента компанії HANGZHOU IMPACT NEW MATERIALS CO., LTD, CHINA, яка виникала при виконанні зовнішньоекономічного імпортного контракту № 1 від 21.08.2024.
Відповідач також зазначає, що перевіркою встановлено, що платником ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» не нараховано умовний продаж на операції зі списання кредиторської заборгованості, яка виникла за операціями з придбання товарів/послуг, які не були оплачені постачальникам протягом терміну позовної давності на загальну суму 1 463 683,43 грн., в т.ч. по періодах: грудень 2020 року – 1 463 683,43 грн. В ході перевірки встановлено списання у грудні 2020 року кредиторської заборгованості по наступних постачальниках: ЕКСЕЛЕНТ ПРАЙМ ТОВ,п.н. 40709829 в сумі 291564,00 грн, СТОУН СТЕЖ ТОВ, п.н. 40662629 – 540072,00 грн., ЮАЙ СТИЛЬ ТОВ, п.н. 40714158 – 351000,00 грн., ВОРДСТАЙЛ ТОВ, п.н. 40911627 – 210600,00 грн., Добралюкс ТОВ, п.н. 40452402 – 70447,43 грн.
Платником ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» включено до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, виписаними та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) вищезазначеними постачальниками, в повному обсязі. 
Так як вищевказаними платниками податку – постачальниками було відвантажено товари/надано послуги, то на дату такого відвантаження/надання у постачальників виникли податкові зобов`язання з ПДВ та обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН відповідні податкові накладні за операціями з постачання таких товарів/послуг.
Такі зареєстровані в ЄРПН податкові накладні є підставою для віднесення покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» сум ПДВ, зазначених у ній, до податкового кредиту. У разі якщо такі товари/послуги не були оплачені покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД», а заборгованість за такі поставлені товари/надані послуги постачальником прощається (відсутня претензійна робота постачальників по стягненню заборгованості), то таке прощення заборгованості не є підставою, визначеною п. 192.1 ПК УКРАЇНИ, для коригування постачальником податкових зобов`язань та складання розрахунку коригування до податкової накладної, складеної на дату першої події за операцією – відвантаження товарів/надання послуг.
Зважаючи на те, що у разі прощення постачальниками заборгованості за такі товари/послуги, оплата за них покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» не здійснювались (тобто вони фактично отримані покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» на безоплатній основі), то у податковому періоду, у якому відбувається списання кредиторської заборгованості за такі отримані та не оплачені товари/послуги, платнику податку – покупцю ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» необхідно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ з використанням механізму, визначеного п. 198.5 ПК УКРАЇНИ (оскільки ПДВ у складі вартості отриманих товарів/послуг покупцем постачальникам фактично сплачено не було).
Таким чином, відповідно до вимог п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК УКРАЇНИ, платнику ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» необхідно нарахувати компенсуючі податкові зобов`язання з ПДВ за товарами, що використані не в господарській діяльності платника та які не були оплачені постачальникам таких товарів, в сумі ПДВ – 243 947 грн., в т. ч. по періодах: грудень 2020 року – 243 947 грн.
Відповідач зазначив, що висновки акту перевірки є обґрунтованими а оспорювані податкові повідомлення-рішення правомірними. 
Відповідач надав пояснення на виконання ухвали суду від 16.03.2026, в яких пояснив наступне.
Щодо не нарахування умовного продажу по ПДВ на операції зі списання кредиторської заборгованості. 
Перевіркою встановлене, що платником ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» не нарахований умовний продаж на операції зі списання кредиторської заборгованості, яка виникла за операціями з придбання товарів/послуг, які не оплачені постачальникам протягом терміну позовної давності на загальну суму 1 463 683,43 грн., в т.ч. по періодах: грудень 2020 року – 1 463 683,43 грн. 
Під час перевірки встановлене списання у грудні 2020 року кредиторської заборгованості по наступних постачальниках: 
ЕКСЕЛЕНТ ПРАЙМ ТОВ, п.н. 40709829 в сумі 291564,00 грн, СТОУН СТЕЖ ТОВ, п.н. 40662629 – 540072,00 грн., ЮАЙ СТИЛЬ ТОВ, п.н. 40714158 – 351000,00 грн., ВОРДСТАЙЛ ТОВ, п.н. 40911627 – 210600,00 грн., Добралюкс ТОВ, п.н. 40452402 – 70447,43 грн. 
Під час перевірки на запит від 27.10.2025 № 1/16-31 платником надані пояснення від 28.10.2025 № 28/10 та засвідчені копії первинних документів за даними операціями, які відбулись протягом листопада - грудня 2016 та січня 2017 року: ТОВ «Екселент Прайм», п.н. 40709829, видаткова накладна від 29.11.2016 № 2911, номенклатура – розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 12460 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 269966,67 грн., крім того ПДВ - 53993,33 грн., разом з ПДВ – 323960,00 грн. (за даними ЄРПН виписано та зареєстровано ПН №22 від 29.11.2016); ТОВ «Стоун Стеж», п.н. 40662629, видаткова накладна від 21.12.2016 № 2112, номенклатура – розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 23080 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 500066,67 грн., крім того ПДВ – 100013,33 грн., разом з ПДВ – 600080,00 грн. (за даними ЄРПН виписано та зареєстровано ПН №265 від 21.12.2016); ТОВ «Юай Стиль», п.н. 40714158, видаткова накладна від 25.11.2016 № 2511, номенклатура – розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 15000 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 325000,00 грн., крім того ПДВ – 65000,00 грн., разом з ПДВ – 390000,00 грн. (за даними ЄРПН виписано та зареєстровано ПН №33 від 25.11.2016); ТОВ «Вордстайл», п.н. 40911627, видаткова накладна від 01.12.2016 № 0112, номенклатура – розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 9000 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 195000,00 грн., крім того ПДВ – 39000,00 грн., разом з ПДВ – 234000,00 грн. (за даними ЄРПН виписано та зареєстровано ПН №19 від 01.12.2016); ТОВ «Добралюкс», п.н. 40452402, видаткова накладна від 30.01.2017 № 3001, номенклатура – поверхнево-активна речовина Medialan (Sodium Laurpy), пропіленгліколь (Китай), сума без ПДВ – 65229,10 грн., крім того ПДВ – 13045,82 грн., разом з ПДВ – 78274,92 грн. (за даними ЄРПН виписано та зареєстровано ПН №193 від 30.01.2017). 
ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» включило до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, виписаними та зареєстрованими в ЄРПН вищезазначеними постачальниками, в повному обсязі.
Такі зареєстровані в ЄРПН податкові накладні є підставою для віднесення покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» сум ПДВ, зазначених у ній, до податкового кредиту.
У разі прощення постачальниками заборгованості за такі товари/послуги, оплата за них покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» не здійснювались (фактично отримані покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» на безоплатній основі), то у податковому періоду, у якому відбувається списання кредиторської заборгованості за такі отримані та не оплачені товари/послуги, платнику податку – покупцю ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» необхідно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ з використанням механізму, визначеного п. 198.5 ПК УКРАЇНИ (оскільки ПДВ у складі вартості отриманих товарів/послуг покупцем постачальникам фактично не сплачене).
На підставі встановлених обставин, позивачу визначене порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України, а ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» зобов`язане нарахувати компенсуючі податкові зобов`язання з ПДВ за товарами, що використані не в господарській діяльності платника, в сумі ПДВ – 243 947 грн., в т.ч. по періодах: грудень 2020 року – 243 947 грн.
Під час перевірки на запит від 27.10.2025 № 1/16-31 платником надані пояснення від 28.10.2025 №28/10 та засвідчені копії первинних документів, яким не спростовано встановлене порушення.
Також в акті перевірки встановлені обставини, що ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» не нарахований умовний продаж на операції зі списання товарно-матеріальних цінностей, у зв`язку з їх уцінкою (псуванням) на загальну суму 845 375 грн., в т.ч. по періодах: лютий 2022 – 178 430,98 грн., листопад 2023 – 55 658,91 грн., квітень 2024 – 611 285,39 грн. 
У бухгалтерському обліку платником відображений дохід від реалізації раніше списаних оборотних активів на загальну суму 1434738,20 грн., в т.ч. 2022 рік – 279827,04 грн., 2023 рік – 1093258,02 грн., 2024 рік – 1434738,20 грн. 
У бухгалтерському обліку здійснені проводки: Дт 716 Кт 791 Списані втрати від знецінення запасів, у зв`язку з уцінкою на загальну суму 2833423,93 грн., в т.ч. 2022 рік – 604516,02 грн., 2023 рік – 215501,33 грн., 2024 рік – 2013406,58 грн. 
У разі списання товарів/послуг, у зв`язку з неможливістю її використання у господарській діяльності, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання за п. 198.5 ПК України, виходячи з бази оподаткування, визначеної з урахуванням п. 189.1 ПК України, а саме виходячи з вартості товарів/послуг, придбаних з ПДВ.
Унаслідок зазначених вище встановлених обставин, відповідач в акті перевірки встановив, що ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» не виписані та не зареєстровані податкові накладні на умовний продаж списаних товарно-матеріальних цінностей, унаслідок їх уцінки, на загальний обсяг постачання 845 375,28 грн. в т.ч. по періодах: лютий 2022 – 178 430,98 грн., листопад 2023 – 55 658,91 грн., квітень 2024 – 611 285,39 грн.
З урахуванням викладеного в акті перевірки встановлені в порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України, ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» для відновлення ПДВ, який віднесений до складу податкового кредиту, не нараховані компенсуючі податкові зобов`язання з ПДВ за списаними товарами, що використані не в господарській діяльності платника, на загальну суму 169 075 грн.. в т.ч. за лютий 2022 – 35 686 грн., листопад 2023 – 11 132 грн., квітень 2024 – 122 257 грн.
Надані докази, які підтверджують встановлені порушення в акті перевірки на виконання ухвали суду.
Також відповідачем подані суду додаткові пояснення про виконання ухвали суду від 08.04.2026, в яких зазначене, що дані бухгалтерського обліку та відповідні документи (документи, накази, акти тощо) позивача щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою та дати вчинення таких операцій викладені в акті документальної планової виїзної перевірки №15824/16-31-07-01-01/40458320 від 05.11.2025 року. Додаткових документів контролюючий орган не отримував.

Заяви, клопотання учасників справи.
Відповідач заперечив щодо спрощеного позовного провадження у цій справі.
Сторони надали клопотання щодо надання доказів та додаткові пояснення на виконання вимог ухвал суду.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 29.12.2025 позовна заява залишена без руху.
13.11.2025 до суду надійшла заява про усунення недоліків від позивача.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 адміністративна справа прийнята до провадження, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Витребувані докази від відповідача.
Ухвалою суду від 27.01.2026 заперечення представника Головного управління ДПС у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – залишені без задоволення.
Ухвалою суду від 16.03.2026 витребувано від позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЛТОН ЛТД", та відповідача, Головного управління ДПС у Полтавській області докази належним чином засвідчені, які надавались під час перевірки та досліджені в акті перевірки:
- дані бухгалтерського обліку та акти списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683, 43 грн., а також всі складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість за цей період (грудень 2020 року);
- дані бухгалтерського обліку та відповідні акти (документи, накази, акти тощо) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою, щодо нарахування доходу від реалізації раніше списаних оборотних активів;
- складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість на суму 553310,45 грн. (листопад, грудень 2022, січень, квітень, листопад 2023, червень, жовтень 2024);
- дані бухгалтерського обліку та відповідні документи (документи, накази, акти тощо) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн. та податкову звітність із податку на додану вартість за лютий 2022, листопад 2023, квітень 2024 року
- витребувати відомості про конкретні дати визнання в балансі (бухгалтерському обліку) позивача: дату списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683, 43 грн., дати списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн.
Унаслідок невиконання сторонами у повній мірі вимог ухвали суду, то суд постановив повторну ухвалу від 08.04.2026 про витребування доказів:
«Витребувати від відповідача повторно докази:
всі складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість за період грудень 2020 року, складені податкові накладні за листопад, грудень 2022, січень, квітень, листопад 2023, червень, жовтень 2024;
дані бухгалтерського обліку та акти списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683, 43 грн. та всі складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість за цей період (грудень 2020 року);
дані бухгалтерського обліку та відповідні акти (документи, накази, акти тощо) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою, щодо нарахування доходу від реалізації раніше списаних оборотних активів;
складені податкові накладні на суму 553310,45 грн. (листопад, грудень 2022, січень, квітень, листопад 2023, червень, жовтень 2024);
дані бухгалтерського обліку та відповідні документи (документи, накази, акти тощо) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн.;
відомості про конкретні дати визнання в балансі (бухгалтерському обліку) позивача:
дату списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683, 43 грн., дати списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн.
Витребувати від позивача повторно:
- дані бухгалтерського обліку та акти списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683, 43 грн., а також всі складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість за цей період (грудень 2020 року);
- дані бухгалтерського обліку та відповідні акти (документи, накази, акти тощо) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою, щодо нарахування доходу від реалізації раніше списаних оборотних активів;
- складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість на суму 553310,45 грн. (листопад, грудень 2022, січень, квітень, листопад 2023, червень, жовтень 2024);
- дані бухгалтерського обліку та відповідні документи (документи, накази, акти тощо) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн. та податкову звітність із податку на додану вартість за лютий 2022, листопад 2023, квітень 2024 року4
- відомості про конкретні дати визнання в балансі (бухгалтерському обліку) позивача: дату списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683,43 грн., дати списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн.»
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Дослідивши заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 81.1 ст. 81, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями (далі – ПК України), згідно з планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників на 2025 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 26.09.2025 № 3241-п проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» (податковий номер 40458320) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 30.06.2025, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.04.2016 по 30.06.2025. За результатами перевірки складено акт від 05.11.2025 № 15824/16-31-07-01-01/40458320, згідно висновку якого встановлені наступні порушення податкового законодавства та дотримання вимог валютного законодавства, що становлять підставу та предмет спору у цій справі:
п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижений податок па додану вартість на загальну суму 413 022 грн. за періоди: листопад 2021 - 243 947 грн., лютий 2022 - 35 686 грн., грудень 2023 - 11 132 грн., квітень 2024- 122 257 гpн.
частини 3 статті 13 Закону України віл 21 червня 2018 року № 2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції» щодо виконання імпортного контракту № І від 21.08.2024, укладеного з нерезидентом HАNGZHOU IMPACT NEW MATERIALS CO., LD), CHІNA мaлo місце порушення граничних строків на суму 93 000,00 ДОЛ.США на 31 день (з 12.03.2025 по 12.04.2025).
Не погодившись із висновками акту перевірки, позивач подав заперечення, які залишені без змін, про що зазначено у податковому повідомленні-рішенні (від 09.12.2025 №00188320701).
Відповідно до акту від 05.11.2025 № 15824/16-31-07-01-01/40458320 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:
від 09.12.2025 №00188350701, яким застосована сума пені штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 356981,42 грн.
від 09.12.2025 №00188320701, яким збільшена суму грошового зобов`язання за з податку на додану вартість на суму 516277,50 грн.
В акті перевірки стосовно виявлених порушень зазначені наступні твердження щодо порушення податкового законодавства та встановлені наступні порушення податкового обліку.
Щодо списання безнадійної дебіторської заборгованості.
ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» не нарахований умовний продаж на операції зі списання кредиторської заборгованості, яка виникла за операціями з придбання товарів/послуг, які не оплачені постачальникам протягом терміну позовної давності на загальну суму 1 463 683,43 грн., в т.ч. у періодах: грудень 2020 року – 1 463 683,43 грн.
Під час перевірки встановлене списання кредиторської заборгованості по наступних постачальниках ЕКСЕЛЕНТ ПРАЙМ ТОВ, п.н. 40709829 в сумі 291564,00 грн, СТОУН СТЕЖ ТОВ, п.н. 40662629 – 540072,00 грн., ЮАЙ СТИЛЬ ТОВ, п.н. 40714158 – 351000,00 грн., ВОРДСТАЙЛ ТОВ, п.н. 40911627 – 210600,00 грн., Добралюкс ТОВ, п.н. 40452402 – 70447,43 грн.
У межах проведення перевірки на запит від 27.10.2025 № 1/16-31 платником надані пояснення від 28.10.2025 №28/10 та засвідчені копії первинних документів за даними операціями, які відбулись протягом листопада-грудня 2016 та січня 2017 року:
ТОВ “Екселент Прайм”, п.н. 40709829, видаткова накладна від 29.11.2016 № 2911, номенклатура – розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 12460 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 269966,67 грн., крім того ПДВ – 53993,33 грн., разом з ПДВ – 323960,00 грн. (за даними ЄРПН виписано та зареєстровано ПН №22 від 29.11.2016);
ТОВ “Стоун Стеж”, п.н. 40662629, видаткова накладна від 21.12.2016 № 2112, номенклатура – розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 23080 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 500066,67 грн., крім того ПДВ – 100013,33 грн., разом з ПДВ – 600080,00 грн. (за даними ЄРПН виписано та зареєстровано ПН №265 від 21.12.2016);
ТОВ “Юай Стиль”, п.н. 40714158, видаткова накладна від 25.11.2016 № 2511, номенклатура – розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 15000 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 325000,00 грн., крім того ПДВ – 65000,00 грн., разом з ПДВ – 390000,00 грн. (за даними ЄРПН виписано та зареєстровано ПН №33 від 25.11.2016);
ТОВ “Вордстайл”, п.н. 40911627, видаткова накладна від 01.12.2016 № 0112, номенклатура – розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 9000 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 195000,00 грн., крім того ПДВ – 39000,00 грн., разом з ПДВ – 234000,00 грн. (за даними ЄРПН виписано та зареєстровано ПН №19 від 01.12.2016);
ТОВ “Добралюкс”, п.н. 40452402, видаткова накладна від 30.01.2017 № 3001, номенклатура – поверхнево-активна речовина Medialan (Sodium Lauryl), пропіленгліколь (Китай), сума без ПДВ – 65229,10 грн., крім того ПДВ – 13045,82 грн., разом з ПДВ – 78274,92 грн. (за даними ЄРПН виписано та зареєстровано ПН №193 від 30.01.2017).
ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» включені суми ПДВ до складу податкового кредиту за податковими накладними, виписаними та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) вищезазначеними постачальниками, в повному обсязі.
Заборгованість по якій минув термін позовної давності, відповідно до пп. 14.1.11 ПК України, є безнадійною заборгованістю. При цьому, списання кредиторської заборгованості здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку на підставі первинних документів.
Вищевказаними платниками податку-постачальниками відвантажені товари/надано послуги, то на дату такого відвантаження/надання у постачальників виникли податкові зобов`язання з ПДВ та обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН відповідні податкові накладні за операціями з постачання таких товарів/послуг (наведено вище)
Такі зареєстровані в ЄРПН податкові накладні є підставою для віднесення покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД`СУМ ПДВ, зазначених у ній, до податкового кредиту.
У разі якщо такі товари/послуги не були оплачені покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД», а заборгованість за такі поставлені товари/надані послуги постачальником прощається (відсутня претензійна робота постачальників по стягненню заборгованості), то таке прошення заборгованості не є підставою, визначеною п. 192.1 ПК України, для коригування постачальником податкових зобов`язань та подання розрахунку коригування до податкової накладної, складеної на дату першої події за операцією - відвантаження товарів/надання послуг
У разі прощення постачальниками заборгованості за такі товари/послуги, оплата за них покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» не здійснювались (фактично отримані покупцем ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» на безоплатній основі), то у податковому періоду, у якому відбувається списання кредиторської заборгованості за такі отримані та не оплачені товари/послуги, платнику податку- покупцю ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» необхідно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ з використання механізму, визначеного п. 198.5 ПК УКРАЇНИ (оскільки ПДВ у складі вартості отриманих товарів/послуг покупцем постачальникам фактично сплачено не було).
Відповідно до вимог п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК УКРАЇНИ, платнику ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» необхідно нарахувати компенсуючі податкові зобов`язання з ПДВ за товарами, що використані не в господарській діяльності платника та які не були оплачені постачальникам таких товарів, в сумі ПДВ – 243 947 грн., в т.ч. по періодах: грудень 2020 року – 243947 грн.
ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» листом № 28/10 від 28.10.2025 запит відповідача про надання інформації та її документального підтвердження (копій документів) від 27.10.2025р за №1/16-31 надані пояснення під час перевірки про встановлення порушення п. 198.5 ст. 195 ПК України щодо не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ по списаній кредиторській заборгованості, яка виникла за операціями з придбання товарів/послуг, які не були оплачені постачальникам протягом терміну позовної давності, на загальну суму 1 463 683,43 грн.: ТОВ «ЕКСЕЛЕНТ ПРАЙМ» (код 40709829) - 291 564,00 грн., ТОВ «СТОУН СТЕЖ» (код 40662629) - 540 072,00 грн., ТОВ «ЮАЙ СТИЛЬ» (код 40714158) - 351 000,00 грн., ТОВ «ВОРДСТАЙЛ» (код 40911627) - 210 600,00 грн., ТОВ «Добралюкс» (код 40452402) - 70 447,43 грн. 
ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» у листі № 28/10 від 28.10.2025 пояснило, що у 2016 році на початку діяльності мало невеликий перелік видів продукції власного виробництва, тільки починало розвиватися, нарощувати клієнтську базу та виготовляти товари для авто. 
З цією метою в період листопад 2016 - січень 2017 років придбана сировина у різних постачальників, в тому числі в перелічених вище, для виготовлення продукції власного виробництва незамерзаючої рідини в бачок склоомивача авто, яка потім реалізована в наступні місяці 2016-2017 років. 
На всі виготовлені та реалізовані товари виписані видаткові накладні, товарно-транспортні накладні. 
За подією, що є першою (за фактом реалізації або оплати) сформовані та зареєстровані належним чином в ЄРПН податкові накладні, нараховані податкові зобов`язання із ПДВ. Оскільки позивач тільки розпочинав господарську діяльність та розвиток підприємства, не завжди були кошти для оплати за товар, і в тому числі через боржників, що невчасно розраховувалися з ТОВ «РЕЛТОН ЛТД».
Унаслідок зазначених обставин, після спливу терміну позовної давності ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» прийняте рішення про списання кредиторської заборгованості, по якій сплив термін позовної давності, та зарахування несплаченої суми в розмірі 1 463 683,43 грн. в доходи підприємства, тим самим збільшуючи базу оподаткування.
Відповідно до наданої суду позивачем бухгалтерської довідки №41 від 31.12.2020 за операцією «інші доходи-безнадійна кредиторка(закінчення терміну позовної давності)» по контрагентам на загальну суму 1 463 683,43 грн. на рахунку 717: ТОВ «ЕКСЕЛЕНТ ПРАЙМ» (код 40709829) - 291 564,00 грн., ТОВ «СТОУН СТЕЖ» (код 40662629) - 540 072,00 грн., ТОВ «ЮАЙ СТИЛЬ» (код 40714158) - 351 000,00 грн., ТОВ «ВОРДСТАЙЛ» (код 40911627) - 210 600,00 грн., ТОВ «Добралюкс» (код 40452402) - 70 447,43 грн., визнана безнадійна заборгованість станом 31.12.2020 в сумі 1 463 683,43 грн.
Дана обставина визнана позивача, як під час перевірки, так і під час судового розгляду.
Заперечення в частині обрахунку податкових зобов`язань, визначених в акті перевірки, матеріали справи не містять, у позовній заяві не зазначені.
Щодо списання товарно-матеріальних цінностей, у зв`язку з їх уцінкою (псуванням).
В бухгалтерському обліку платником нарахований дохід від реалізації раніше списаних оборотних активів на загальну суму 1434738,20 грн., в т.ч. 2022 рік – 279827,04 грн., 2023 рік – 1093258,02 грн., 2024 рік – 1434738,20 грн. 
В бухгалтерському обліку здійснені проводки: Дт 716 Кт 791
Списані втрати від знецінення запасів, у зв`язку з уцінкою на загальну суму 2833423,93 грн., в т.ч. 2022 рік – 604516,02 грн., 2023 рік – 215501,33 грн., 2024 рік – 2013406,58 грн.
В бухгалтерському обліку здійснені проводки: Дт 946 Кт 281 
Зведені дані щодо обсягу постачання, на який не нараховано умовний продаж за 2022 рік -324688,98 грн, за 2023 рік -153848,19 грн, за 2024 рік - 920148,56 грн.
Платником самостійно виписані та зареєстровані податкові накладні в ЄРПН на умовний продаж (іпн. 600000000000), загальний обсяг постачання – 553310,45 грн.
У разі списання товарів/послуг, у зв`язку з неможливістю її використання у господарській діяльності, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання за пунктом 198.5 статті 198 ПК України, виходячи з бази оподаткування, визначеної з урахуванням п. 189.1 статті 189 ПК України, а саме виходячи з вартості товарів/послуг, придбаних з ПДВ. 
Відповідно до п. 198.5 статті 198 ПК України, платник ПДВ зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 статті 189 ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду та зареєструвати в ЄРПН у терміни, встановлені п. 201.10 ПК України, зведену податкову накладну за товарами у разі, якщо такі товари призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника ПДВ. 
Пунктом 189.1 статті 189 ПК України встановлено, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 статті 198 ПК України база оподаткування за товарами визначається виходячи з вартості їх придбання. 
Враховуючи вищевикладене, платником не виписані та не зареєстровано податкові накладні на умовний продаж списаних товарно-матеріальних цінностей, у зв`язку з їх уцінкою, на загальний обсяг постачання 845 375,28 грн. в т.ч. по періодах: лютий 2022 – 178 430,98 грн., листопад 2023 – 55 658,91 грн., квітень 2024 – 611 285,39 грн. 
Актом перевірки встановлене порушення пункту 198.5 ст. 198 ПК України, що ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» для відновлення ПДВ, який віднесений до складу податкового кредиту, не нараховані компенсуючі податкові зобов`язання з ПДВ за списаними товарами, що використані не в господарській діяльності платника, на загальну суму 169 075 грн.. в т.ч. за лютий 2022 – 35 686 грн., листопад 2023 – 11 132 грн., квітень 2024 – 122 257 грн.
Позивач надані накази на виконання вимог суду дані бухгалтерського обліку (накази) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою, щодо нарахування доходу від реалізації раніше списаних оборотних активів:
наказ №9 від 28.11.22 «Про списання товарів», у зв`язку з військовою агресією рф, введенням воєнного стану в країні, зменшенням населення і як наслідок зменшенням попиту та зміну покупної спроможності, а також закінчення терміну використання та втрату товарного вигляду з причини важкості зберігання певних груп товарів: в термін до 30.11.2022 провести інвентаризацію товарів на складі для виявлення товарів із критичним терміном реалізації, які втратили товарний вигляд і не мають попиту, комісії надати перелік товарів на списання, передати списані товари для вивезення у місця утилізації, бухгалтерії оформити документи на списання та передачу товарів на утилізацію;
наказ №17-і від 21.11.2023 «Про інвентаризацію та списання товарів», з метою забезпечення повноти та достовірності відображення даних у річній фінансовій звітності та на підставі Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» а також у зв`язку з військовою агресією рф, введенням воєнного стану в країні, зменшенням населення і як наслідок зменшенням попиту та зміну покупної спроможності, формування річної звітності, а також закінчення терміну використання та втрату товарного вигляду з причини важкості зберігання певних груп товарів: в термін до 30.11.2023 провести інвентаризацію товарів на складі для підтвердження відповідності з регістрами бухгалтерського обліку, виявлення товарів із критичним терміном реалізації, які втратили товарний вигляд і не мають попиту, організацію інвентаризації і контроль за її проведенням покласти на постійно діючу інвентаризаційну комісію, затверджену Наказом №9 від 29.11.2021, інвентаризацію провести силами комісії та з допомогою робочої групи в присутності матеріально- відповідальних осіб складу готової продукції, комісії надати перелік товарів на списання, провести інвентаризацію до 27.11.2023, передати списані товари для вивезення у місця утилізації, бухгалтерії оформити документи на списання та передачу товарів на утилізацію;
наказ №24 від 29.11.2024 «Про проведення інвентаризації», з метою забезпечення повноти та достовірності відображення даних у річній фінансовій звітності та на підставі Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в /країні» а також у зв`язку з військовою агресією рф, введенням воєнного стану в країні, зменшенням населення і як наслідок зменшенням попиту та зміну покупної спроможності, формування річної звітності, а також закінчення терміну використання та втрату товарного вигляду з причини важкості зберігання певних груп товарів: в термін до 03.12.2024 провести інвентаризацію товарів на складі для підтвердження відповідності з регістрами бухгалтерського обліку, виявлення товарів із критичним терміном реалізації, які втратили товарний вигляд і не мають попиту, організацію інвентаризації і контроль за її проведенням покласти на постійно діючу інвентаризаційну комісію, затверджену Наказом №9 від 29.11.2021, інвентаризацію провести силами комісії та з допомогою робочої групи в присутності матеріально- відповідальних осіб складу готової продукції, комісії надати перелік товарів на списання, провести інвентаризацію до 03.12.2024, передати списані товари для вивезення у місця утилізації, бухгалтерії оформити документи на списання та передачу товарів на утилізацію.
Заперечення в частині обрахунку податкових зобов`язань, визначених в акті перевірки, матеріали справи не містять, у позовній заяві не зазначені.
У клопотаннях позивача про надання доказів від 14.04.2026 надані пояснення щодо підтвердження цих обрахунків:
- дані бухгалтерського обліку та акти списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683, 43 грн., а також всі складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість за цей період (грудень 2020 року); 
- відомості про конкретні дати визнання в балансі (бухгалтерському обліку) позивача: дату списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683,43 грн.
Щодо порушення граничних строків при виконанні імпортного контракту №1 від 21.08.2024, укладеного з нерезидентом HANGZHOU IMPACT NEW MATERIALS CO., LTD, CHINA.
Між нерезидентом HANGZHOU IMPACT NEW MATERIALS CO, LTD (Продавець) та ТОВ «РЕЛТОН ЛТД», Україна (Покупець) укладений контракт № від 21.08.2024 на поставку Плівки з полімерів етилену, несамоклейні, непористі, неармовані, нешаруваті, без підкладки, без клеєвого слою, поєднані з іншими матеріалами, завтовшки менш ніж 0.125 мм з відносною густиною понад 0,94: - UHMWPE fіber 100 gsm 4UD, hard /полотн код 3920102800, плівки з полімерів етилену, несамоклейні непористі, неармовані, нешаруваті, без підкладки, без клеєвого слою, завтовшки менш ніж 0.125 мм з відносною густиною менш ніж 0,94, не здатна розтягуватися: підкладкова плівка лайнер товщиною 0,019 мм, код 3920102800. Вартість контракту: 186 00,00 ДОЛ.США. Умови поставки: EXW CN HАNGZHOU від загальної вартості товару, після повідомлення про готовність товару - 50% до моменту відвантаження, умови оплати: предоплата у розмірі 50 %, термін дії контракту до 31.12.2025.
Станом на 21.08.2024, згідно із даних бухгалтерського обліку підприємства по рахунку № 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» по імпортному контракту № 1 від 21.08.2024, укладеного з нерезидентом HANGZНOU IMPACТ NEW MATERIALS CO., LTD, СHINA, наявна дебіторська/ кредиторська заборгованість відсутня.
На виконання умов імпортного контракту № 1 від 21.08.2024, ТОВ «РЕЛТОН ЛТД", Україна з валютного рахунку АТ КБ "ПриватБанк", МФ0 305299. 1BАN 04733052990000026007041203088 SWIFT: PBANUA2X на рахунок нерезидента HANGZHQU IMPACT NEW MATERIALS CO., LTD CHINA, JP MORGAN CHASE BANK N.A, SWIFT: СHASИKHH, 4/C 63007914328 здійснило попередню оплату згідно платіжного доручення на суму 186 000,00 ДОЛ.США/ 7 675 968,90 грн.: б/н від 13.09.2024 в сумі 93 000,00 ДОЛ.США/ 3 838 509,90 грн. граничний строк 11.03.2025: б/н від 25.10,2024 в сумі 93 000,00 ДОЛ.США/ 3 837 459,00 грн. - граничний строк 22.04.2025.
На виконання контракту № 1 від 21.08.2024 укладеного з нерезидентом HANGZHOU IМРАСТ NEW MATERIALS CO. LTD, СHINA відвантажили товар: Плівки з полімерів етилену, несамоклейні, непористі, неармовані, нешаруваті, без підкладки, без клеєвого слою, не поєднані з іншими матеріалами завтовшки менш ніж 0.125 мм з відносною густиною понад 0,94: UHMWPE fіber 100 gsm 4UD, hard/ Полотн код 3920102800, Плівки з полімерів етилену, несамоклейні, непористі, неармовані, нешаруваті. без підкладки, без клеєвого слою, завтовшки менш ніж 0.125 мм з відносною густиною менш ніж 0,94, не здатна розтягуватися: пілкладкова плівка лайнер товщиною 0,019 мм, код 3920102800 на адресу ТОВ "РЕЛТОН ЛТД", Україна, вул. Котляревського, буд. 225, офіс 405, м. Полтава, Полтавський район, Полтавська область, 36020, згідно митної декларації: ІМ 40 № 9144 від 12.04.2025 в сумі 186 000,00 ДОЛ.США/ 7 700 976,60грн.
Під час перевірки надані документи щодо перевезення вантажу з Китаю до України, між ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» та ПП “Техногаль” укладений договір транспортного експедирування № 5035-Т від 15.01.2025, на підставі якого укладена заявка-замовлення №246913 від 28.10.2024 на послуги транспортно-експедиторського обслуговування вантажу (плівки з полімерів етилену, несамоклейні, непористі, неармовані, нешаруваті, без підкладки, без клеєвого слою, не поєднані з іншими матеріалами , завтовшки менш між 0.125 мм з відносною густиною понад 0,94; UHMWРE fiber 100 gsm 4UD, hard /Полотн код 3920102800, Плівки з полімерів етилену, несамоклейні, непористі, неармовані, нешаруваті, без підкладки, без клеєвого слою, завтовшки менш ніж 0.125 мм з відносною густиною менш ніж 0,94, не здатна розтягуватися : підкладкова плівка лайнер товщиною 0,019 мм), зазначеного в Invoice № IMP20240821-15 ві4 21.08.2024.
ПП “Техногаль” надано пояснення щодо виконання договору листом віл 12.02.2025 N12/02-25, повідомляє що контейнер з вантажем № ВМОU6175409 (плівки з полімерів етилену, несамоклейні, непористі, неармовані, нешаруваті, без підкладки, без клеєвого слою, не поєднані з іншими матеріалами , завтовшки менш між 0.125 мм з відносною густиною понад 0,94;- UHMWpE fiber 100 gsm 4UD, hard/Полотн код 3920102800, Плівки з полімерів етилену, несамоклейні, непористі, неармовані, нешаруваті, без підкладки, без клеєвого слою, завтовшки менш ніж 0.125 мм з відносною густиною менш ніж 0,94, не здатна розтягуватися :- Підкладкова плівка лайнер товщиною 0,019 мм) знаходиться в порту м. Шанхай (Китай). Вантаж було забрано з виробництва у Постачальника HANGZHQU IMPAСТ NEW MATERIALS CO.,LTD, CHINA 28.10.2024. 
Унаслідок відсутності у постачальника HANGZHQU IMPACT NEW MATERIALS COLTD) СHINА необхідних документів для здійснення за розмитнення вантажу, контейнер №ВМОU6175409 (плівки з полімерів етилену, несамоклейні, непористі, неармовані, нешаруваті, без підкладки, без клеєвого слою, не поєднані з іншими матеріалами, завтовшки менш між 0.125 мм з відносною густиною понад 0,94;- UHMWРE fiber 100 gsm 4UD, hard /Полотн код 3920102800, Плівки з полімерів етилену, несамоклейні, непористі, неармовані, нешаруваті, без підкладки, без клеєвого слою, завтовшки менш ніж 0.125 мм з відносною густиною менш ніж 0,94, не здатна розтягуватися :- Підкладкова плівка лайнер товщиною 0,019 мм) не може завантажений на судно та вийти з порту. 
Вантаж 04.11.2024 по 15.02.2025 знаходився на митній інспекції в Китаї.
Під час проведення виїзної документальної позапланової перевірки ТОВ "РЕЛТОН ЛТД" наданий сертифікат № 5300-25-0613 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий Полтавською Торгово-промисловою палатою від 09.04.2025 № 24.14-07/97. 
Цим сертифікатом засвідчені форс-мажорні обставини: неможливість вчасно завершити зовнішньоекономічну операцію з імпорту за контрактом внаслідок проведення додаткових перевірок вантажу Шанхайською митницею (китайською Народною Республікою), у термін до 11.03.2025. Період дії форс — мажорних обставин: дата настання 04.11.2024 по 17.02.2025.
Відповідно до змісту Сертифікату №5300-25-0613 під час перевірки встановлене, що зазначені в ньому обставини не є обставинами непереборної сили відповідно до Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), затвердженого Рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 №44.
Внаслідок встановлених обставин контролюючим органом в акті перевірки встановлена неможливість визначити обставини, зазначені у сертифікаті №5300-25- 0613 виданого Полтавською ТПП, як форс-мажорні, що мають вплив на виконання зобов`язання за зовнішньоекономічним контрактом № 1 від 21.08.2024, укладеним з нерезидентом НАNGZHОL IMPACT NEW MATERIЛLS СО., LTD, СНІNА. 
Під час перевірки ТОВ "РЕЛТОН ЛТД" не надані підтвердження компетентного органу країни, в якій виникла така форс-мажорна обставина, а саме відсутній сертифікат країни-нерезидента (Китаю – Китайської Народної Республіки).
Крім цього, у розділі 5.1 контрактом № 1 від 21.08.2024 визначено, що сторони звільняються від необхідності виконувати свої зобов`язання згідно контракту № 21.08.2024, якщо це невиконання відбулось в форс-мажорними обставинами, такими як: страйки, пожежі, повені, аварії, стихійні лиха, війни (збройні конфлікти).
В межах виконання імпортного контракту № 1 від 21.08.2024 укладеного з нерезидентом HANGZHOL MPACT NEW MATERIЛLS СO., LTD, СHINА мало місце порушення граничних строків на суму 93 000,00 ДОЛ.США на 31 день (з 12.03.2025 1о 12.04.2025), що є порушенням частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».
Заперечення в частині обрахунку податкових зобов`язань, визначених в акті перевірки, матеріали справи не містять, у позовній заяві не зазначені.
У клопотаннях позивача про надання доказів від 14.04.2026 надані пояснення щодо підтвердження цих обрахунків:
- відомості про дати списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн.
- складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість на суму 553310,45 грн. (листопад, грудень 2022, січень, квітень, листопад 2023, червень, жовтень 2024); 
- дані бухгалтерського обліку та відповідні документи (документи, накази, акти тощо) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн. та податкову звітність із податку на додану вартість за лютий 2022, листопад 2023, квітень 2024 року.

Щодо процедурних підстав та обставин оскарження податкового повідомлення-рішення.
Обставини процедурних порушень відсутні у змісті позовної заяви. 
Із наданих суду доказів сторонами, судом не встановлені обставини чи факти порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки чи інші процедурні порушення щодо розгляду заперечень, прийняття податкових повідомлень-рішень, що є достатніми для скасування оспорюваних рішень в суді, тобто такими, що несуть “кумулятивний ефект” (самостійна автономна підстава), який впливає на протиправність оспорюваних рішень та є підставою для їх скасування.
Докази протиправного включення платника-податку до плану-графіку документальних планових перевірок на 2025 рік суду не надані.
Судом не встановлені очевидні обставини порушення контролюючим органом процедури, для додаткового офіційного з`ясування обставин справи та виходу за межі підстав позову, відповідно до принципу “суд знає закон”.
Також судом не встановлені обставини із матеріалів справи виходу позивачем за межі перевірки, періоду перевірки чи порушення строків давності визначення грошових зобов`язань, які встановлені статтею 102 ПК України, з урахуванням зупинення строків давності по 30.06.2023 (на час карантину), по 31.07.2023 (під час воєнного стану).
Щодо розрахунків грошових зобов`язань.
Між сторонами відсутній спір щодо порушення відповідачем обрахунку грошових зобов`язань, які визначені у розрахунках до оспорюваних податкових повідомлень-рішень, такі доводи та докази суду не надані та не повідомлені, отже це не є обставинами та підставами позовної заяви.
Щодо визначення грошових зобов`язань податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701: періоду, суми, розміру штрафної (фінансової) санкції із ПДВ.
Щодо застосування розміру штрафної фінансової санкції 25%, як за винне правопорушення, то такі штрафи застосовані за періоди після як до 01.01.2021, так і після 01.01.2021.
Судом встановлені обставини, що в акті перевірки визначене порушення ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» про обов`язок платника ПДВ нарахувати компенсуючі податкові зобов`язання з ПДВ за товарами, що використані не в господарській діяльності платника, та які не оплачені постачальникам таких товарів, в сумі ПДВ – 243 947 грн., в т.ч. по періодах: грудень 2020 року – 243947 грн., відповідно до п. 198.5 ст. 195 ПК України, за ненарахування податкових зобов`язань з ПДВ по списаній кредиторській заборгованості, яка виникла за операціями з придбання товарів/послуг, які не були оплачені постачальникам протягом терміну позовної давності, на загальну суму 1 463 683,43 грн.: ТОВ «ЕКСЕЛЕНТ ПРАЙМ» (код 40709829) - 291 564,00 грн., ТОВ «СТОУН СТЕЖ» (код 40662629) - 540 072,00 грн., ТОВ «ЮАЙ СТИЛЬ» (код 40714158) - 351 000,00 грн., ТОВ «ВОРДСТАЙЛ» (код 40911627) - 210 600,00 грн., ТОВ «Добралюкс» (код 40452402) - 70 447,43 грн. 
Відповідно до наданої суду позивачем бухгалтерської довідки №41 від 31.12.2020 за операцією «інші доходи-безнадійна кредиторка(закінчення терміну позовної давності)» по контрагентам на загальну суму 1 463 683,43 грн. визнана безнадійна заборгованість станом 31.12.2020 в сумі 1 463 683,43 грн.
В акті перевірки (а. с.33-34), та у змісті податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 (а.с. 17) це порушення на суму 243 947 грн. ПДВ визначене за грудень 2020 року.
У висновках акту перевірки (а.с. 58) це порушення визначене за листопад 2021 року на суму 243 947 грн. ПДВ.
У розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 (а.с. 19) зазначений період порушення на суму 243 947 грн. ПДВ за листопад 2021 року по декларації з ПДВ за листопад 2021 року від 16.12.2021 №9385816080.
Таким чином зміст акту перевірки щодо цього порушення не відповідає висновкам акту перевірки в частині періоду вчинення порушення грудень 2020 року, визначені податкові зобов`язання за листопад 2021 року.
Зміст податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 щодо цього порушення не відповідає розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 в частині періоду вчинення порушення грудень 2020 року, визначені податкові зобов`язання за листопад 2021 року.
Визначення періоду порушення за листопад 2021 року не відповідає нормам ПК України та бухгалтерському обліку, оскільки безнадійна заборгованість визнана позивачем в обліку станом 31.12.2020 в сумі 1 463 683,43 грн., тобто компенсуючі податкові зобов`язання з ПДВ за товарами, що використані не в господарській діяльності платника внаслідок безнадійної заборгованості повинні бути відображені в декларації з ПДВ за грудень 2020 року, як це вірно встановлене у змісті акту перевірки, проте невірно встановлене у висновках акту перевірки та розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701, зазначивши про звітний період, за який нараховані податкові зобов`язання із ПДВ за листопад 2021 року щодо цього порушення.
Суд зазначає, що за період грудень 2020 року у позивача в декларації із ПДВ за грудень 2020 року заявлене від`ємне значення суми податку на додану вартість у сумі 71578,00 грн. (додаткові пояснення відповідача із додатками від 15.04.2026 в ЕС ЄСІТС).
У той же час, ні зміст акту перевірки, ні висновки акту перевірки, не містять висновку про заниження позивачем від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 71578,00 грн.
Відповідач не виніс податкове повідомлення-рішення форми «В4» щодо зменшення позивачу від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 71578,00 грн., оскільки таке порушення не встановлене висновками акту перевірки.
Суд зазначає, що облік із ПДВ у картці платника податку відображається за податковими деклараціями та податковими повідомленнями-рішеннями, контролюючий орган не може самостійно коригувати у довільній формі на підставі думок чи умовиводів посадових чи службових осіб контролюючого органу.
Судом встановлені обставини щодо методології контрольно-перевірочної роботи в частині формування змісту акту перевірки (дослідження податкового обліку та порушень), висновків акту перевірки та винесення податкових повідомлень-рішень за відповідною формою, у даному випадку форми «Р» та «В4», чого відповідач не здійснив.
Ураховуючи правовий порядок визначення грошових зобов`язань, методології та арифметичний порядок обрахунку визначення податкових зобов`язань, грошових зобов`язань, то суд зазначає про невідповідність змісту акту перевірки, матеріалів справи в частині періоду встановлення порушення змісту висновкам акту перевірки та розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701, оскільки порушення податкового обліку ПДВ за листопад 2021 року на суму 243 947 грн. не встановлене судом, таке порушення встановлене за грудень 2020 року на суму 243 947 грн.
Суд констатує, що вірним є порядок визначення грошових зобов`язань позивачу за грудень 2020 року на суму 243 947 грн. із відповідним зазначенням саме у висновку акту перевірки, та винесення на підставі відповідного акту перевірки двох податкових повідомлень-рішень: форми «В4» на суму зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 71578,00 грн. та визначення податкового зобов`язання податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 172369,00 грн. (243947 грн. - 71578,00 грн.), із відповідними висновками акту перевірки про заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за грудень у сумі 172369,00 грн. та заниження від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 71578,00 грн.
Одночасно, зміст, висновки акту перевірки та податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 не містять вказаних судом сум ПДВ та періоду грудня 2020 року, а зазначені відомості про заниження суми ПДВ за листопад 2021 року на суму ПДВ 243 947 грн., без встановлення завищення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість та винесення податкового повідомлення-рішення форми «В4» про зменшення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 71578,00 грн.
Додатково суд зазначає, що у змісті акту перевірки та змісті податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 зазначений період порушення за грудень 2020 року, проте штрафна санкція 25% як за винне умисне порушення застосовується в редакції пункту 123.2 статті 123 ПК України із 01.01.2021, яка не була чинною станом на дату вчинення порушення у грудні 2020 року.
Не погоджуючись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Щодо податкового повідомлення - рішення від 09.12.2025 року за №00188320701, яким збільшена сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 516 277,50 грн.
Відповідно до п.п.14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України, 14.1.11. безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:
а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;
є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості.
Відповідно до пп.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України, безповоротна фінансова допомога – це сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.
Згідно з п. 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку,
6) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно із п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Пунктом 189.1 статті 189 ПК України встановлене, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК України).
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).
До обов`язкових реквізитів податкової накладної, перелік яких закріплений в п.201.1 ст. 201 ПК України, законодавець відносить: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг - податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній. до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Підпунктом 58.1.2 пункту 58.1 статті 58 ПК України визначено, що у разі якщо податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами документальної перевірки та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у пункті 58.1.1 цієї статті, повинно містити:
1) обґрунтовану підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість у вигляді фактичної підстави, а саме викладення стислого змісту щодо виявлених перевіркою порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства з наведенням інформації щодо розрахунку суми податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість.
Відповідно до пункту 58.2 статті 58 ПК України, форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.
У Єдиному реєстрі податкових повідомлень-рішень контролюючих органів, надісланих (вручених) платникам податків, міститься інформація про:
1) дати складання, надіслання (вручення) та отримання платником податків податкового повідомлення-рішення;
2) дату відкликання або зміни податкового повідомлення-рішення;
3) визначену суму (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та дати настання граничного строку їх сплати.
За визначенням, наведеним в п. 2 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745 (далі – Порядок №727), акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно п. 3 розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п. 4 розділу III Порядку № 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.
IV. Інформативні додатки до акта (довідки) документальної перевірки.
Залежно від фінансово-господарської діяльності платника податків та результатів перевірки до інформативних додатків належать:
затверджений керівником (заступником керівника або уповноваженою особою) контролюючого органу та підписаний начальником відділу (управління) працівника, що очолює перевірку, план (перелік питань) перевірки платника податків;
відомості або таблиці, в яких згруповані факти однотипних порушень та порушень, що повторюються;
розрахунок податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені у випадках, встановлених податковим, валютним та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з наведенням в ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку) або звіту, відповідного звітного періоду, щодо якого здійснюється розрахунок податкового (грошового) зобов`язання, бюджетного відшкодування, від`ємних значень об`єктів оподаткування, а також іншої інформації, необхідної для визначення грошового зобов`язання.
Відповідно до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254:
II. Порядок складання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень
1. Контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо:
2) дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;
2. У випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами:
«В4» - у разі зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість (додатки 13, 14);
3. При складанні податкових повідомлень-рішень до них заноситься інформація, передбачена відповідними формами, встановленими цим Порядком.
Податкові повідомлення-рішення у випадках, визначених Кодексом, повинні містити:
1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок;
4. У разі якщо податкове повідомлення-рішення приймається за результатами документальної перевірки, розпочатої після 01 січня 2021 року, та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у підпунктах 1-5 пункту 3 цього розділу, повинно містити:
1) обґрунтовану підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість у вигляді фактичної підстави, а саме викладення стислого змісту щодо виявлених перевіркою порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства з наведенням інформації щодо:
розрахунку суми податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість (у разі необхідності такий розрахунок може бути винесений у додаток до податкового повідомлення-рішення, що є його невід`ємною частиною);
11. У податковому повідомленні-рішенні наводиться або додається до нього розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі орган та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені (розрахунок пені додається у разі складання податкових повідомлень-рішень за формами «Р» (крім пені відповідно до статті 129 глави 12 розділу II Кодексу), «Д» (крім пені за заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподаткованого доходу на користь нерезидентів відповідно до статті 129 глави 12 розділу II Кодексу) та «С») із зазначенням у ньому відповідної інформації, необхідної для їх визначення.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV, тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 статті 3 Закону №996-ХІV визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, гуртуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно зі статтею 3 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
При цьому, презюмується, що такі документи є достовірними, а зафіксована в них інформація розкриває справжній зміст господарської операції, свідчить про її економічну вигоду (виправданість, ризик). Якщо певна господарська операція не відбулася або її зміст інший, ніж той, стосовно якого складені документи, підстави для відтворення фінансових показників операції в податковому обліку відсутні (в разі якщо документи складені про людське око) або ж операція відтворюється відповідно до її дійсного змісту, що відповідає принципу превалювання сутності над формою, згідно з яким операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (стаття 4 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”).
Відповідно до статті 1 Закону №996-ХІV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно з пунктом 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина 5 статті 261 ЦК України).
Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 № 00188350701, яким застосована сума пені штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 356 981,42 грн.
Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Закон України "Про валюту та валютні операції" від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Частиною першою статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
Частинами п`ятою, шостою цієї статті Закону передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Згідно з частиною дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII, органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.
Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
За змістом частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII, у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII, Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до частин першої, другої, третьої, п`ятої, восьмої статті 13 Закону № 2473-VIII, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).
Це Положення, відповідно до пункту 1 розділу І, визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Згідно з пунктом 21 розділу ІІ Положення № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до пункту 14 прим 2 постанови НБУ від 24.02.2022 № 18 “Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану”, з наступними змінами, - граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.
Згідно з пунктом 7 розділу Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення митної декларації на продукцію, що експортується, або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору, за операціями з експорту товарів.
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0.3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.
Частиною шостою статті 13 Закону № 2473-VIIІ визначено, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Таким чином, положення Закону № 2473-VIII передбачають можливість зупинення перебігу строків розрахунків та нарахування пені за їх порушення лише у разі зупинення виконання договору, яке відбувається у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин. Іншими словами, неможливість виконання договору, а відповідно, і звільнення від нарахування пені, має місце у разі впливу форс-мажорних обставин на таку можливість.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Щодо податкового повідомлення - рішення від 09.12.2025 року за №00188320701, яким збільшена сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 516 277,50 грн.
Щодо списання безнадійної дебіторської заборгованості.
Як свідчать встановлені обставини справи, в бухгалтерському ТОВ "РЕЛТОН ЛТД" обліковувалась дебіторська заборгованість перед постачальниками платниками ПДВ по бухгалтерських рахунках 631 "розрахунки з вітчизняними постачальниками" у сумі 1463683,43 грн. та яка була списана 31.12.2020 у перевіреному періоді на кредит рахунку 717 "Дохід від списання кредиторської заборгованості".
Між тим, з матеріалів справи вбачається, що сума ПДВ, яка раніше була включена до складу податкового кредиту не включена до складу податкового зобов`язання. 
Як вже зазначалося судом, згідно з пунктом 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Отже, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість, виходячи із бази оподаткування визначеної в порядку передбаченому пунктом 189.1 статті 189 Податкового кодексу України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). Правове регулювання, запроваджене підпунктом “г” пункту 198.5 статті 198 ПК України, полягає у тому, що шляхом нарахування податкових зобов`язань вилучається (списується) попередньо сформований податковий кредит. Під час перевірки правильності формування податкового кредиту предметом доказування є обставини, які мали місце на момент віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, а під час вирішення питання виникнення у платника обов`язку, встановленого підпунктом “г” пункту 198.5 статті 198 ПК України, - обставини, які мали місце у періоді виявлення факту припинення використання товару/необоротного активу у власній господарській діяльності платника податків.
Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду 24 січня 2023 року у справі № 560/7669/21 та від 10 жовтня 2024 року у справі № 814/476/18.
Для висновку про наявність підстав для нарахування податкових зобов`язань на підставі положень підпункту 198.5 статті 198 ПК України, слід встановити факт неоподатковуваного/негосподарського використання товарів (послуг) і необоротних активів.
При цьому використання придбаних товарів поза межами господарської діяльності є ключовим фактором для застосування положень підпункту “г” пункту 198.5 статті 198 ПК України.
Згідно із підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податків, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.
Як встановлено судом, позивачем придбані товари у контрагентів у період з листопада 2016 року по грудень 2017 року, а саме:
у ТОВ “Екселент Прайм”, п.н. 40709829, придбано розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 12460 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 269966,67 грн., крім того ПДВ – 53993,33 грн., разом з ПДВ – 323960,00 грн, що підтверджується видатковою накладною від 29.11.2016 № 2911, 
у ТОВ “Стоун Стеж”, п.н. 40662629 придбано розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 23080 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 500066,67 грн., крім того ПДВ – 100013,33 грн., разом з ПДВ – 600080,00 грн, що підтверджується видатковою накладною від 21.12.2016 № 2112,
у ТОВ “Юрай Стиль”, п.н. 40714158, придбано розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 15000 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 325000,00 грн., крім того ПДВ – 65000,00 грн., разом з ПДВ – 390000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною від 25.11.2016 № 2511;
у ТОВ “Вордстайл”, п.н. 40911627, придбано розчинник універсальний (без прекурсорів), к-сть – 9000 кг, ціна без ПДВ – 21,67 грн., сума без ПДВ – 195000,00 грн., крім того ПДВ – 39000,00 грн., разом з ПДВ – 234000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною від 01.12.2016 № 0112;
у ТОВ “Добралюкс”, п.н. 40452402, придбано поверхнево-активну речовину Medialan (Sodium Lauryl), пропіленгліколь (Китай), сума без ПДВ – 65229,10 грн., крім того ПДВ – 13045,82 грн., разом з ПДВ – 78274,92 грн, що підтверджується видатковою накладною від 30.01.2017 № 3001.
Відповідно до пояснень позивача придбані товари використані у господарській діяльності шляхом виготовлення з неї іншої продукції з подальшою реалізацією, на підтвердження вказаного було надано видаткові накладні № 4 від 01.12.2016, № 8 від 24.12.2016, № 9 від 24.12.2016, № 6 від 20.12.2016, № 7 від 21.12.2016, № 10 від 22.12.2016, № 4 від 30.01.2017, № 8 від 03.02.2017, № 9 від 17.02.2017.
Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази, підтверджують виключно факт придбання платником вищевказаних розчинників універсальних (без прекурсорів) та поверхнево-активної речовини, проте не свідчать про їх використання в господарській діяльності для виготовлення та подальшої реалізації незамерзаючої рідини в бачок склоомивача відповідно до видаткових накладних № 4 від 01.12.2016, № 8 від 24.12.2016, № 9 від 24.12.2016, № 6 від 20.12.2016, № 7 від 21.12.2016, № 10 від 22.12.2016, № 4 від 30.01.2017, № 8 від 03.02.2017, № 9 від 17.02.2017, оскільки поставка по таким товарам не відбулась.
Якщо поставка товару не відбулась, то відсутній реальний рух активів в обліку позивача, тобто така операція не пов`язана із здійсненням господарської діяльності.
Судом встановлені обставини, що безнадійна дебіторська заборгованість списана 31.12.2020, що є датою визнання в обліку, та саме за цей період позивач зобов`язаний визначити податкові зобов`язання із ПДВ на суму 243947,00 грн. в декларації за грудень 2020 року, чого позивач не здійснив.
Заперечення в частині обрахунку податкових зобов`язань, визначених в акті перевірки, матеріали справи не містять, у позовній заяві не зазначені.
У клопотаннях позивача про надання доказів від 14.04.2026 надані пояснення щодо підтвердження цих обрахунків:
- дані бухгалтерського обліку та акти списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683, 43 грн., а також всі складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість за цей період (грудень 2020 року); 
- відомості про конкретні дати визнання в балансі (бухгалтерському обліку) позивача: дату списання по кредитній заборгованості у сумі 1 463 683,43 грн.
Суд підтверджує порушення позивачем податкового обліку.
У той же час, суд не погоджується із процедурним порядком визначення позивачу грошових зобов`язань із ПДВ на суму податкового зобов`язання - 243947,00 грн. та суму штрафу 60986,75 грн. грошового зобов`язання у загальному розмірі 304933,75 грн. внаслідок порушень відповідачем порядку встановлення порушення у висновках акту перевірки та визначення позивачу суми грошових зобов`язань.
Щодо визначення грошових зобов`язань податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701: періоду, суми, розміру штрафної (фінансової) санкції із ПДВ.
Щодо застосування розміру штрафної фінансової санкції 25%, як за винне правопорушення, то такі штрафи застосовані за періоди після як до 01.01.2021, так і після 01.01.2021.
Судом встановлені обставини, що в акті перевірки визначене порушення ТОВ «РЕЛТОН ЛТД» про обов`язок платника ПДВ нарахувати компенсуючі податкові зобов`язання з ПДВ за товарами, що використані не в господарській діяльності платника, та які не оплачені постачальникам таких товарів, в сумі ПДВ – 243 947 грн., в т.ч. по періодах: грудень 2020 року – 243947 грн., відповідно до п. 198.5 ст. 195 ПК України, за ненарахування податкових зобов`язань з ПДВ по списаній кредиторській заборгованості, яка виникла за операціями з придбання товарів/послуг, які не були оплачені постачальникам протягом терміну позовної давності, на загальну суму 1 463 683,43 грн.: ТОВ «ЕКСЕЛЕНТ ПРАЙМ» (код 40709829) - 291 564,00 грн., ТОВ «СТОУН СТЕЖ» (код 40662629) - 540 072,00 грн., ТОВ «ЮАЙ СТИЛЬ» (код 40714158) - 351 000,00 грн., ТОВ «ВОРДСТАЙЛ» (код 40911627) - 210 600,00 грн., ТОВ «Добралюкс» (код 40452402) - 70 447,43 грн. 
Відповідно до наданої суду позивачем бухгалтерської довідки №41 від 31.12.2020 за операцією «інші доходи-безнадійна кредиторка(закінчення терміну позовної давності)» по контрагентам на загальну суму 1 463 683,43 грн. визнана безнадійна заборгованість станом 31.12.2020 в сумі 1 463 683,43 грн.
В акті перевірки (а. с.33-34), та у змісті податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 (а.с. 17) це порушення на суму 243 947 грн. ПДВ визначене за грудень 2020 року.
У висновках акту перевірки (а.с. 58) це порушення визначене за листопад 2021 року на суму 243 947 грн. ПДВ.
У розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 (а.с. 19) зазначений період порушення на суму 243 947 грн. ПДВ за листопад 2021 року по декларації з ПДВ за листопад 2021 року від 16.12.2021 №9385816080.
Таким чином зміст акту перевірки щодо цього порушення не відповідає висновкам акту перевірки в частині періоду вчинення порушення грудень 2020 року, визначені податкові зобов`язання за листопад 2021 року.
Зміст податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 щодо цього порушення не відповідає розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 в частині періоду вчинення порушення грудень 2020 року, визначені податкові зобов`язання за листопад 2021 року.
Визначення періоду порушення за листопад 2021 року не відповідає нормам ПК України та бухгалтерському обліку, оскільки безнадійна заборгованість визнана позивачем в обліку станом 31.12.2020 в сумі 1 463 683,43 грн., тобто компенсуючі податкові зобов`язання з ПДВ за товарами, що використані не в господарській діяльності платника внаслідок безнадійної заборгованості повинні бути відображені в декларації з ПДВ за грудень 2020 року, як це вірно встановлене у змісті акту перевірки, проте невірно встановлене у висновках акту перевірки та розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701, зазначивши про звітний період, за який нараховані податкові зобов`язання із ПДВ за листопад 2021 року щодо цього порушення.
Суд зазначає, що за період грудень 2020 року у позивача в декларації із ПДВ за грудень 2020 року заявлене від`ємне значення суми податку на додану вартість у сумі 71578,00 грн. (додаткові пояснення відповідача із додатками від 15.04.2026 в ЕС ЄСІТС).
У той же час, ні зміст акту перевірки, ні висновки акту перевірки, не містять висновку про заниження позивачем від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 71578,00 грн.
Відповідач не виніс податкове повідомлення-рішення форми «В4» щодо зменшення позивачу від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 71578,00 грн., оскільки таке порушення не встановлене висновками акту перевірки.
Суд зазначає, що облік із ПДВ у картці платника податку відображається за податковими деклараціями та податковими повідомленнями-рішеннями, контролюючий орган не може самостійно коригувати у довільній формі на підставі думок чи умовиводів посадових чи службових осіб контролюючого органу.
Судом встановлені обставини щодо методології контрольно-перевірочної роботи в частині формування змісту акту перевірки (дослідження податкового обліку та порушень), висновків акту перевірки та винесення податкових повідомлень-рішень за відповідною формою, у даному випадку форми «Р» та «В4», чого відповідач не здійснив.
Ураховуючи правовий порядок визначення грошових зобов`язань, методології та арифметичний порядок обрахунку визначення податкових зобов`язань, грошових зобов`язань, то суд зазначає про невідповідність змісту акту перевірки, матеріалів справи в частині періоду встановлення порушення змісту висновкам акту перевірки та розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701, оскільки порушення податкового обліку ПДВ за листопад 2021 року на суму 243 947 грн. не встановлене судом, таке порушення встановлене за грудень 2020 року на суму 243 947 грн.
Суд констатує, що вірним є порядок визначення грошових зобов`язань позивачу за грудень 2020 року на суму 243 947 грн. із відповідним зазначенням саме у висновку акту перевірки, та винесення на підставі відповідного акту перевірки двох податкових повідомлень-рішень: форми «В4» на суму зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 71578,00 грн. та визначення податкового зобов`язання податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 172369,00 грн. (243947 грн. - 71578,00 грн.), із відповідними висновками акту перевірки про заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за грудень у сумі 172369,00 грн. та заниження від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 71578,00 грн.
Одночасно, зміст, висновки акту перевірки та податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 не містять вказаних судом сум ПДВ та періоду грудня 2020 року, а зазначені відомості про заниження суми ПДВ за листопад 2021 року на суму ПДВ 243 947 грн., без встановлення завищення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість та винесення податкового повідомлення-рішення форми «В4» про зменшення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року у сумі 71578,00 грн.
Додатково суд зазначає, що у змісті акту перевірки та змісті податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 зазначений період порушення за грудень 2020 року, проте штрафна санкція 25% як за винне умисне порушення застосовується в редакції пункту 123.2 статті 123 ПК України із 01.01.2021, яка не була чинною станом на дату вчинення порушення у грудні 2020 року.
Суд звертає увагу на рішення Конституційного Суду України у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, у якому визначено, що «за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.».
Наведене не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути визначено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті, чого не було зроблено в Законі № 1117-IX.
Щодо правовідносин з періодами до 01 січня 2021 року установлення вини не вбачається можливим. 
Правовий висновок Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі №320/13732/20.
У той же час, пункт 123.1 статті 123 ПК України за своїм складом правопорушення повністю відповідає змісту порушення статті 123 ПК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин у 20.12.2019 (в редакції по 31.12.2020 включно).
Застосування до платника податку штрафу у розмірі 25% за порушення податкового законодавства вчинені до 01.01.2021 є протиправним, оскільки винного (умисного) правопорушення до 01.01.2021 не існувало.
Зміни до ст. 112 ПК України застосовуються до правовідносин, які виникли з 01.01.2021, тобто до правопорушень вчинених платником податку з 01.01.2021.
Ураховуючи приписи статті 58 Конституції України та те, що саме з 01 січня 2021 року статтю 112 Податкового кодексу України доповнено новими положеннями про наявність вини, які на момент грудня 2020 року відсутні, то законні підстави для застосування до періоду 2020 року статті 112 Податкового кодексу України (у редакції з 01 січня 2021 року) відсутні.
Приймаючи до виконання приписи статті 58 Конституції України та те, що саме з 01 січня 2021 року статтю 112 ПК України доповнено новими положеннями про вину, як і ст. 123 ПК України п. 123.2, які на момент вчинення порушення у виді умисного вчинення порушення не існували, то відсутні законні підстави для застосування до штрафних санкцій на підставі пунктів п. 123.2, статті 123 та статті 112 ПК України (у редакції з 01 січня 2021 року). 
До 01.01.2021 не існувало фінансової відповідальності за умисність правопорушення, то застосування відповідальності можливе відповідно до п. 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України в редакції станом на 01.01.2021, оскільки такий вид фінансової відповідальності за складом правопорушення чинний і до 31.12.2020, різниця стосується тільки щодо розміру санкції, з 01.01.2021 розмір зменшено з 25% до 10%.
Якщо відбувається пом`якшення відповідальності – то зменшений розмір застосовується у часі назад, відповідно до норм ПК України та загального конституційного принципу, а також «Критеріїв Енгеля» встановлених Європейським судом з прав людини.
Таким чином, до позивача відповідач мав право застосувати штрафну (фінансову) санкцію за правопорушення, зміст якого визначений у п. 123.1 ст. 123 ПК України, яка є релевантною для правовідносин, що відбулись по 31.12.2020, тобто розмір штрафу становить 10% від заниженої суми податкового зобов`язання із ПДВ за грудень 2020 року.
Суд констатує, що у даному випадку визнати правомірною суму податкових зобов`язань в оспорюваного податковому повідомленні-рішенні неможливо, оскільки висновки акту перевірки, зміст розрахунку податкового повідомлення-рішення не встановлюють порушення за грудень 2020 року, а визначають порушення за листопад 2021 року, а відсутність висновків акту перевірки та відповідного податкового повідомлення-рішення форми «В4» про зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість за грудень 2020 року унеможливлюють фактично визначення позивачу грошових зобов`язань з податку на додану вартість за грудень 2020 року.
З урахуванням викладених порушень визначення позивачу сум грошових зобов`язань, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 на суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість - 243947,00 грн. та суму штрафу 60986,75 грн., тобто грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 304933,75 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо списання товарно-матеріальних цінностей.
Також, контролюючим органом зазначено, що платником не виписано та не зареєстровано податкових накладних на умовний продаж списаних товарно-матеріальних цінностей, у зв`язку з їх уцінкою, на загальний обсяг постачання 845375,28 грн в т.ч. по періодах: лютий 2022 року -178430,98 грн, листопад 2023 року – 55658,91 грн, квітень, 2024 року – 611285,39 грн.
Заперечення в частині обрахунку податкових зобов`язань, визначених в акті перевірки, матеріали справи не містять, у позовній заяві не зазначені.
У клопотаннях позивача про надання доказів від 14.04.2026 надані пояснення щодо підтвердження цих обрахунків:
- відомості про дати списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн.
- складені податкові накладні та податкову звітність із податку на додану вартість на суму 553310,45 грн. (листопад, грудень 2022, січень, квітень, листопад 2023, червень, жовтень 2024); 
- дані бухгалтерського обліку та відповідні документи (документи, накази, акти тощо) щодо списання витрат від знецінення запасів у зв`язку з їх уцінкою на суму 845375,28 грн. та податкову звітність із податку на додану вартість за лютий 2022, листопад 2023, квітень 2024 року.
За даними акту перевірки позивача контролюючим органом виявив списання товариством в охоплений перевіркою період товарно-матеріальних цінностей на загальну суму ПДВ 169075 грн. без нарахування умовного продажу шляхом визначення податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до вимог п.198.5 ст.198 ПК України, у зв`язку з тим, що контролюючий орган дійшов висновку, що таке списання не пов`язане з господарською діяльністю позивача.
За даними таблиці списань ТМЦ, відображеної в акті перевірки списання проводилось позивачем за дебетом субрахунку 946 “інші витрати”, “нестачі і втрати від псування цінностей”.
Позивач у позовній заяві підтверджує, що вказане порушення відбулось у зв`язку з тим, що контролюючий орган відніс товари, а саме розчинники універсальні (без прекурсорів) та поверхнево-активна речовина до товарів, що використані не в господарській діяльності платника.
Таким чином, суд висновує, що випадку здійснення операції зі списання товарно-матеріальних цінностей, то такі товари починають використовуватись в операціях, що не є господарською діяльністю такого платника податку. Оскільки під час придбання товарно-матеріальних цінностей суми ПДВ включені до складу податкового кредиту, то платник податку повинен не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому відбувається їх списання, здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за основною ставкою виходячи з вартості придбання таких товарно-матеріальних цінностей.
Враховуючи, що суд дійшов висновку, що внаслідок списання товарно-матеріальних цінностей, то такі товари використання не у господарській діяльністю позивача, висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України та заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 169075,00 грн., штрафної санкції на суму 42268,75 грн., на загальну суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість – 211343,75 є правомірним, у цій частині податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 суд залишає без змін.
Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Додатково дії контролюючого органу повинні відповідати “належному урядуванні”, коли процедура визначення грошових зобов`язань платнику податків буде відбуватись із неухильним дотриманням закону та із превалюванням рішень та інтересів платника податку (доктрина - “in dubio pro tributario”, дослівно з латини - “до платника з повагою”).
За правилами пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
На підтвердження правомірності формування даних податкового обліку платник податку повинен мати відповідні належно оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового та бухгалтерського обліку.
Згідно вимог пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.4 статті 85).
Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності.
Подібний висновок щодо обов`язку надання документів під час перевірки викладений у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2025 року у справі №1540/4631/18.
Наведеними нормами законодавства визначене, по-перше, обов`язок платника податків вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів; по-друге, надавати посадовим особам контролюючого органу документи, необхідні для проведення контролюючим органом перевірки, крім випадків їх виїмки або іншого вилучення правоохоронними органами; по-третє, якщо якісь документи не надані платником податків під час перевірки (включаючи розгляд заперечень на висновки акту такої перевірки), то таке ненадання ототожнюється з відсутністю таких документів під час перевірки.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що обов`язку контролюючого органу щодо належного проведення податкової перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до податкових обов`язків.
Таким чином, суд встановив протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення частково на суму 304933,75 грн.
Інші доводи сторін не впливають на висновки суду у цьому рішенні в цій частині.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.12.2025 № 00188350701, яким застосована сума пені штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 356 981,42 грн.
Щодо порушення частини 3 статті 13 Закону України віл 21 червня 2018 року № 2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції» при виконанні імпортного контракту № І від 21.08.2024, укладеного з нерезидентом HАNGZHOU IMPACT NEW MATERIALS CO., LD), CHІNA мaлo місце порушення граничних строків на суму 93000,00 ДОЛ.США на 31 день (з 12.03.2025 по 12.04.2025), суд зазначає наступне.
Як вже зазначалося судом, частиною шостою статті 13 Закону № 2473-VIIІ визначено, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Таким чином, положення Закону № 2473-VIII передбачають можливість зупинення перебігу строків розрахунків та нарахування пені за їх порушення лише у разі зупинення виконання договору, яке відбувається у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин. Іншими словами, неможливість виконання договору, а відповідно, і звільнення від нарахування пені, має місце у разі впливу форс-мажорних обставин на таку можливість.
Крім того, ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не змогла виконати ті чи інші зобов`язання.
Суд звертає увагу на те, що саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має встановлюватись як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і оцінкою інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що товариство акцентує увагу на тому, що в період дії договору відбулись обставини, які істотно ускладнили виконання підприємством зобов`язань за договором у частині своєчасної поставки товару, а також суттєво вплинули на баланс майнових інтересів сторін договору та виконання валютного законодавства України. Представником позивача зазначено, що ці обставини зумовлено причинами, які не залежали від позивача і перебували поза його контролем, і яких воно не могло усунути самостійно, при всій турботливості та обачності, шо підтверджується висновком Полтавської Торгово-промислової палати України від 09.04.2025 № 5300-25-0613 щодо обставин, які ускладнюють своєчасне виконання зобов`язань за контрактом від 21.08.2024 №1 за період з 04.11.2024 р. до 17.02.2025 у зв`язку з проведенням додаткових перевірок вантажу Шанхайською митницею.
Судом встановлено, що через непоставку товару компанією позивачем порушені норми валютного законодавства України, що позивачем не заперечується, своєю чергою представником позивача повідомлено суди, що вказані обставини не залежали до волі позивача, що в свою чергу підтверджується висновком Полтавської Торгово-промислової палати України від 09.04.2025 № 5300-25-0613 щодо обставин, які унеможливлюють своєчасне виконання зобов`язань.
Здійснюючи правовий аналіз зазначених вище норм права у сукупності Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (постанова від 27 лютого 2025 року у справі №520/2941/24) при перегляді судових рішень у подібному спорі дійшов висновків про відсутність підстав для відступу від попередньо сформованих висновків касаційного суду, а саме те, що:
- форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. 
У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони є форс-мажорними саме для цього конкретного випадку (постанови від 12 грудня 2024 року у справі № 380/839/24, від 14 січня 2025 року у справі №440/17191/23, з урахуванням постанов Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі № 904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі №914/2994/22);
- підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП. Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку (постанови від 05 грудня 2023 року у справі № 917/1593/22, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 19 серпня 2022 року у справі № 908/2287/17 тощо);
- підлягає встановленню вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку (постанови від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі № 818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі № 805/1087/16).
Разом з тим, Судова палата Верховного Суду сформувала узагальнюючі правові висновки про те, що саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має встановлюватись як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і оцінкою інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
При цьому сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та характеру зобов`язання.
Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання конкретною особою (учасником) в межах укладеного міжнародного договору.
Про обґрунтованість такого висновку свідчить і аналіз частини шостої статті 13 Закону України №2473, яка передбачає можливість зупинення перебігу строків розрахунків та нарахування пені за їх порушення лише у разі зупинення виконання договору, яке відбувається у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин. Іншими словами, неможливість виконання договору, а відповідно, і звільнення від нарахування пені, має місце у разі впливу форс-мажорних обставин на таку можливість.
Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. 
У розумінні норм ч. 6 ст. 13 Закону № 2473-VIII, передбачається можливість зупинення перебігу строків розрахунків та нарахування пені за їх порушення лише у разі зупинення виконання договору, яке відбувається у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин. Іншими словами, неможливість виконання договору, а відповідно, і звільнення від нарахування пені, має місце у разі впливу форс-мажорних обставин на таку можливість.
Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі ст. ст. 617 ЦК України, 218 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками.
Такі ж висновки викладено у постановах Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі № 904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 05 жовтня 2023 року у справі № 520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі № 818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі № 812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі № 805/1087/16.
Відповідно до висновку Полтавська торгово-промислова палата повідомила, що для позивача відбулась зміна об`єктивних обставин, що знаходилась поза контролем сторін та яка ускладнює своєчасне виконання зобов`язань в частині своєчасної поставки товару за контрактом № 1 від 21.08.2024, укладеним з нерезидентом HАNGZHOU IMPACT NEW MATERIALS CO., LD), CHІNA у зв`язку з проведенням у зв`язку з проведенням додаткових перевірок вантажу Шанхайською митницею.
Суд зазначає, що здійснення контролюючих заходів митними органами в межах повноважень по своїй суті не є форс-мажорними обставинами (непереборної сили).
Крім цього, як встановлено відповідачем та не заперечується позивачем, у розділі 5.1 контрактом № 1 від 21.08.2024 визначено, що сторони звільняються від необхідності виконувати свої зобов`язання, згідно контракту № 1 від 21.08.2024, якщо це невиконання відбулось в форс-мажорними обставинами, такими як: страйки, пожежі, повені, аварії, стихійні лиха, війни (збройні конфлікти).
Водночас, існування форс-мажорних обставин, визначеними контрактом № 1 від 21.08.2024, які перешкоджали Товариству вчасно виконати свій податковий обов`язок, останнім не наведено.
Щодо відсутності довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) – Китайської Народної Республіки.
Як встановлено матеріалами справи, позивач посилається на те, що форс-мажорна обставина виникла саме в Китаї, проте сертифікат чи довідку уповноваженої організації (органу) Китайської Народної Республіки суду не надав.
Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України №2473, підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Відповідно до пункту 1.2 пункту 1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 р. № 44(5) (далі – Регламент), Регламент набирає чинності з 18 грудня 2014 року і діє на всій території України.
Згідно із пунктом 2.1 пункту 2 Регламенту, даний Регламент затверджений на підставі Закону України від 02.12.1997 р. № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні», що визначає компетенцію ТПП України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат як єдиних органів із засвідчення форс-мажорних обставин (непереборної сили) в Україні і встановлює перелік обставин форс-мажору (обставин непереборної сили).
Тобто ТПП України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат можуть засвідчувати форс-мажорні обставині (обставин непереборної сили) тільки в Україні, а не Китайській Народній Республіці, оскільки ТПП України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат повноваження в Китайській Народній Республіці не мають.
Тотожний висновок ухвалений Верховним Судом у постанові від 23 липня 2024 року у справі №240/25642/22: «Доказів у вигляді відповідної довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного контракту (Британські Віргінські Острови) або третьої країни, які б підтверджували виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, що зумовили неможливість виконання своїх обов`язків за контрактом компанією «BOGAR INVESTMENTS LIMITED» матеріали справи не містять.»
Суд констатує, що сертифікат № 5300-25-0613 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Полтавською Торгово-промисловою палатою від 09.04.2025 № 24.14-07/97 поза межами своїх повноважень, оскільки встановлювати форс-мажорні обставини в Китайській Народній Республіці така ТПП повноважень не має відносно Шанхайської митниці, а тому такий доказ суд не враховує, як недопустимий та неналежний, оскільки не відповідає вимога законодавства, а форс-мажорна обставин не підтверджена довідкою про такі обставини уповноваженого органу Китайської Народної Республіки.
У контексті наведеного, суд погоджується з висновком контролюючого органу, який правомірно не врахував сертифікат Полтавської торгово-промислової палати підставу звільнення позивача від відповідальності за порушення строків розрахунків у зовнішньоекономічних операціях.
Існування інших непереборних обставин, які перешкоджали Товариству вчасно виконати свій податковий обов`язок, останнім не наведені.
Заперечення щодо обрахунку суми пені позивачем не зазначені, докази не надані.
Це податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 № 00188350701 суд визнає правомірним, а позовні вимоги в цій частині необґрунтованими.
Інші доводи сторін не впливають на висновки суду.
Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 73 КАС встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частин першої, третьої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимог и та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі “Компанія “Вестберґа таксі Актіеболаґ” та Вуліч проти Швеції”. Суд визначив, що “…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління”.
За загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Європейський суд з прав людини у пункті 36 рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 року №37801/97 вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.04.2023 у справі №380/4746/22, від 31.05.2023 у справі №280/1255/20.
У розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Таки чином, в контексті обставин даної справи судом надана оцінка та відповідь на всі доводи позивача та відповідача, які можуть вплинути на правильне вирішення спору.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Суд визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 частково в сумі грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 304933,75 грн.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Щодо сплати судового збору.
Позивач сплатив судовий збір у сумі 13098,87 грн., що відповідає судовому збору за податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 у сумі 7744,16 грн., податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 № 00188350701 у сумі 5354,72 грн.
Оскільки судом скасоване податкове повідомлення-рішення від 09.12.2025 №00188320701 частково в сумі грошових зобов`язань із податку на додану вартість у розмірі 304933,75 грн., то в цій частині підлягає поверненню пропорційна сума судового збору – 4574,00 грн.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних (майнових) вимог. 
Судовий збір у майнових вимогах характеризується обрахуванням за «котловим» методом від усієї суми майнової вимоги, з огляду на це застосовується математична пропорція для повернення судового збору частково.
Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі судового збору 4574,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЛТОН ЛТД» (вул. Котляревського, буд. 22б, м. Полтава, Полтавська область, 36020, код ЄДРПОУ 40458320) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, 36014, код ЄДРПОУ ВП: 44057192) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 09.12.2025 №00188320701 частково в сумі грошових зобов`язань із податку на додану вартість у розмірі 304933,75 грн. (триста чотири тисячі дев`ятсот тридцять три гривні 75 коп.).
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЛТОН ЛТД» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4574,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сімдесят чотири гривні 00 копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В.І. Бевза