Справа № 450/1010/26  Провадження № 2/450/1526/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого – судді Добош Н.Б.
при секретарі Хамуляк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про предмет спору: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання першої заяви про видачу судового наказу, а саме 21.11.2025 року і до досягнення дитиною повноліття,- 
стислий виклад позиції позивача та відповідача :
підстава позову (позиція позивача): 06.10.2002 року виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області між сторонами був зареєстрований шлюб. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 серпня 2026 року у цивільній справі № 450/1377/16-ц шлюб між сторонами розірваний. 06.10.2011 року відповідач змінив своє прізвище « ОСОБА_4 » на прізвище « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 . За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час діти повністю перебувають на утриманні позивача, відповідач обіцяв допомагати та надавати кошти на утримання дітей, і спочатку частково допомагав, але вже майже два роки не приділяє належної уваги та не цікавиться дітьми та добровільно допомагати не бажає. Позивач самостійно займається вихованням та утриманням дітей, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання молодшого сина ОСОБА_3 . На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити. 
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.
На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заявлені позовні вимоги визнає частково, просить встановити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі, що не перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на момент стягнення що станом на 2026 рік становить 1756,00 грн. Відповідач зазначає, що попри розірвання шлюбу, продовжував та продовжує сумлінно виконувати свої батьківські обов?язки щодо спільних дітей, надаючи їм всебічну моральну, психологічну та матеріальну підтримку. Відповідач не розуміє причин, з яких позивачка саме у 2026 році, тобто через десять років після розірвання шлюбу, раптово ініціювала питання про примусове стягнення аліментів у судовому порядку. За весь цей період діти не відчували жодної нестачі в матеріальному чи моральному плані. Вказує, що розуміє свій обов?язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, проте заперечує проти визначення розміру аліментів у частці від доходу у розмірі 1/4, оскільки таке рішення не відповідатиме його реальному матеріальному та сімейному стану. Наголошує на тому, що перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітню дитину у новій сім?ї. Дружина відповідача не працює, у зв?язку з чим він є єдиним годувальником у новій сім?ї. Народження дитини в новому шлюбі та необхідність її повноцінного утримання суттєво зменшують платоспроможність відповідача щодо виконання обов`язків перед дитиною від попереднього шлюбу. Крім того зазначає, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки-пенсіонери. Батько відповідача є інвалідом ІІІ групи. Відповідач надає батькам систематичну матеріальну допомогу оскільки їхніх пенсійних виплат недостатньо для забезпечення базових потреб. Відповідач офіційно працює водієм та його середній місячний дохід складає 8 650,00 гривень, що підтверджується копією довідки з місця роботи від 29.04.2026 року. Вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 доходу призведе до того, що після сплати аліментів та інших обов`язкових платежів у нього залишиться достатніх коштів для утримання нової сім?ї, малолітньої дитини та непрацездатних батьків.
25.05.2026 року позивач подала відповідь на відзив, в якому зазначила що право вибору способу стягнення аліментів ( у твердій грошовій сумі чи в частці від доходу), яке регулюється ч.3 ст. 181 СК України покладається на того з батьків з ким проживає дитина. Вказує що до відзиву та матеріалів справи не долучено доказів того що батьки відповідача перебувають на його утриманні, а дружина відповідача, ОСОБА_8 , згідно публічної інформації зареєстрована як ФОП та отримує достатній дохід від підприємницької діяльності. Сам відповідач має у своєму користуванні два вантажних автомобілі та займається перевезеннями. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. 
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.10.2013 року.
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 06.10.2011 року ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 змінив прізвище на « ОСОБА_5 », про що в Книзі реєстрації зміни імені 06.10.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 56.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.08.2019 року по цивільній справі № 450/1377/16-ц шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , зареєстрований 06.10.2002 року у виконавчому комітеті Зимноводівської сільскої ради Пустомитівського району Львівської області актовий запис № 47, розірваний. 
Судом встановлено, що неповнолітній син сторін, ОСОБА_3 , зареєстрований та проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області № 2667 від 05.12.2025 року.
Між сторонами відсутня домовленість щодо порядку, способу та розміру сплати аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 .
Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , вбачається що батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .
Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_8 , остання отримала у 2025 році дохід у розмірі 96000,00грн.
З довідки, виданої ФОП ОСОБА_12 від 29.04.2026 року вбачається, що за період з 03.11.2025 по 31.03.2026 року дохід ОСОБА_9 склав 41950,00грн.
Як вбачається з відкритих джерел із сайту Prozzorro Черкас О.Є. зареєстрована як ФОП, являється суб`єктом середнього підприємництва, та нею укладено договори, зокрема: договір від 28.10.2025, вартість 32 262,00 грн., статус – завершений, замовник: заклад дошкільної освіти дитячий садок № 155; договір від 13.01.2026, вартість 458 160,00 грн., статус – підписаний, замовник: заклад дошкільної освіти ясла-садок № 163; договір від 20.01.2026, вартість 329328,00 грн., статус – підписаний, замовник: заклад дошкільної освіти ясла-садок № 134; договір від 20.01.2026, вартість 275770,00 грн., статус – підписаний, замовник: заклад дошкільної освіти ясла-садок № 163; договір від 20.01.2026, вартість 550 944,00 грн., статус – підписаний, замовник: заклад дошкільної освіти дитячий садок № 163; договір від 24.01.2026, вартість 287 400,00 грн, статус – підписаний, замовник: заклад дошкільної освіти ясла-садок № 37; договір від 24.01.2026, вартість 479 350,00 грн, статус – підписаний, замовник: заклад дошкільної освіти ясла-садок № 37.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку.
Cтаттею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 51 Конституції України та статтями 180,191 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 СК України до обставин, які суд досліджує при визначенні розміру аліментів на дитину відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК).
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі) здійснюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, та змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду, але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів).
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Всупереч процесуального обов`язку доведення обставини, які мають значення для справи (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України), відповідач не надав суду доказів обставин майнового стану, які б доводили необхідність визначити аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у меншому розмірі ніж зазначено позивачем у позовній заяві.
Посилання позивача на необхідність утримувати дитину, яка народилась в новому шлюбі, дружину та батьків, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, не спростовують його обов`язку утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_3 в обсязі, необхідному і достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Діти є рівними і мають однаково утримуватися з боку батька. Тобто, дитина має право отримувати аліменти у встановленому розмірі до тих пір, поки платник аліментів не доведе, що певні обставини унеможливлюють сплату аліментів у повній сумі.
З врахуванням вищенаведених обставин справи та вимог закону, з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності, враховуючи майновий стан сторін, а також те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначений розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин -справедливості, розумності, моральності та сприятиме належному забезпеченню інтересів неповнолітньої дитини сторін. 
Щодо позовної заяви в частині дати початку стягнення аліментів за судовим рішенням суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 
Висновки щодо застосування вищевказаної норми вже неодноразово викладалися Верховним Судом. Зокрема, як зауважено Верховним Судом у змісті постанови від 13 липня 2022 року у справі № 766/22653/17 (провадження № 61-10св22): «Тлумачення статті 191 СК України дає підстави для висновку, що юридичне значення для визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, має час звернення до суду іншого з батьків з позовом або заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Виключення із цього правила стосуються стягнення аліментів за минулий час (до пред`явлення позову)».
Відтак датою початку стягнення з відповідача аліментів є дата звернення до суду з такою позовною заявою, а саме 03.03.2026 року.
В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.03.2026 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складено 05.06.2026 року.

Суддя	Н. Б. Добош