ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2026 року	справа № 380/8101/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Богемія» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, –
в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області (далі – позивач, контролюючий орган) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Богемія» (далі – відповідач), у якій позивач просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Богемія» (ЄДРПОУ 32188444) за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем обліковується узгоджений та не сплачений у встановлений законом строк податковий борг, який станом на 25.03.2026 становить 96671,51 грн. Заходи, вжиті контролюючим органом щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів, що перебувають на рахунках платника податків, виявилися безрезультатними: інкасові доручення (платіжні інструкції на примусове списання коштів), направлені до банківських установ, повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача. Належне відповідачу майно перебуває у податковій заставі, у зв`язку з чим позивач, керуючись статтями 20, 95 Податкового кодексу України, просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок такого майна.
Ухвалою судді від 04.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 04.05.2026 та копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу засобами електронного зв`язку за допомогою сервісу «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів. Правом подати письмовий відзив на позовну заяву відповідач станом день розгляду справи не скористався, тому суд, керуючись ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирішив справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Богемія» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, йому присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи 32188444, перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Львівській області.
Згідно з довідкою про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів) №464/5/13-01-13-07 від 25.03.2026, виданою ГУ ДПС у Львівській області, станом на 25.03.2026 за відповідачем обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010400), у загальній сумі 107777,29 грн, з якої заявленню в суд щодо отримання дозволу на продаж майна боржника, що перебуває у податковій заставі, підлягає 96671,51 грн (основний платіж – 96671,51 грн, штрафні санкції – 0,00 грн, пеня – 0,00 грн).
Зазначений податковий борг виник у результаті несплати відповідачем самостійно задекларованих грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підтверджується даними інтегрованої картки платника податків та розрахунком суми податкового боргу.
У зв`язку з наявністю податкового боргу контролюючим органом сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу від 15.09.2023 №0012719-1307-1301 (форма «Ю»), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Докази оскарження відповідачем податкової вимоги в матеріалах справи відсутні.
На підставі рішення заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області про опис майна у податкову заставу від 30.08.2023 №16426/6/13-01-13-07-13 майно відповідача передано у податкову заставу.
Згідно з актом опису майна №7/22 від 07.04.2025, складеним податковим керуючим, проведено опис майна відповідача – нежитлової будівлі, що складається з 9 приміщень, підвал площею 105,4 кв. м, реєстраційний номер 12914077, за адресою: Львівська обл., м. Мостиська, вул. Грушевського, 49-а, балансовою вартістю 78 631,00 грн. Водночас згідно з актом відмови платника податків від опису майна у податкову заставу №2/22 від 07.04.2025 відповідач за наявності законодавчих підстав відмовився у здійсненні опису майна у податкову заставу та не надав документи, необхідні для такого опису.
З метою примусового стягнення податкового боргу за рахунок коштів платника податків керівником контролюючого органу прийнято рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках у рахунок погашення податкового боргу від 12.12.2025 №604/4-1301.
На виконання вказаного рішення контролюючим органом сформовано та направлено до банківських установ, які обслуговують рахунки відповідача (АТ КБ «ПриватБанк»), інкасові доручення (платіжні інструкції на примусове списання коштів), які повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника податків, що підтверджується історією недоїмок та даними про результати виконання інкасових доручень («невиконано», причина – кошти на рахунку відсутні).
Таким чином, вжиті контролюючим органом заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів платника податків не призвели до його погашення, а належне відповідачу майно перебуває у податковій заставі, що й обумовило звернення позивача до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, а у випадках, визначених цим Кодексом, – сума податкового зобов`язання, не сплаченого у строк, визначений у податковому повідомленні-рішенні.
Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; а згідно з підпунктом 20.1.35 цього пункту – звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.
Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 95.3 статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у випадках, передбачених цим Кодексом, або за рішенням суду.
За приписами пункту 95.5 статті 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість.
Відповідно до пункту 95.7 статті 95 ПК України продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торговельні організації; а згідно з пунктом 95.22 цієї статті у випадках, визначених цим Кодексом, орган стягнення звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
За усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 06 квітня 2023 року у справі № 440/14765/21, від 17 вересня 2024 року у справі № 400/11548/23 та від 19 лютого 2026 року у справі № 340/6764/23, обов`язковими умовами, наявність яких у своїй сукупності наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є: 
1) наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів);
2) узгодженість суми заборгованості платника податків у встановленому законодавством порядку на момент звернення контролюючого органу до суду;
3) відсутність (недостатність) коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків;
4) наявність майна платника податків – боржника у податковій заставі.
При цьому Верховний Суд послідовно наголошує, що нормами ПК України чітко передбачена черговість дій контролюючого органу з погашення податкового боргу: спершу – стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, і лише в разі їх недостатності – продаж майна, що перебуває у податковій заставі.
Звернення контролюючого органу до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, є правомірним за умови доведення вжиття контролюючим органом усіх заходів, що передують процедурі продажу такого майна, та безрезультатності цих заходів.
Досліджуючи наявність вказаних умов у спірних правовідносинах, суд встановив таке.
Факт наявності у відповідача податкового боргу підтверджується довідкою про наявність заборгованості №464/5/13-01-13-07 від 25.03.2026 та даними інтегрованої картки платника податків. Сума податкового боргу, дозвіл на погашення якої просить надати позивач, становить 96 671,51 грн і відповідачем не спростована.
Вказаний податковий борг виник унаслідок несплати відповідачем самостійно задекларованих грошових зобов`язань, є узгодженим у розумінні ПК України, не оскарженим у встановленому порядку, а отже, набув статусу податкового боргу в силу підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Доказів сплати податкового боргу або його оскарження відповідач суду не надав.
Суд враховує, що, контролюючим органом дотримано визначену законом черговість дій із погашення податкового боргу. На виконання рішення керівника контролюючого органу про стягнення коштів від 12.12.2025 №604/4-1301 до банківських установ, які обслуговують рахунки відповідача, направлено інкасові доручення (платіжні інструкції на примусове списання коштів), які повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника податків. Зазначене підтверджується історією недоїмок та даними про результати їх виконання і свідчить про недостатність (відсутність) коштів на рахунках відповідача для погашення податкового боргу.
Належне відповідачу майно перебуває у податковій заставі, що підтверджується рішенням про опис майна у податкову заставу від 30.08.2023 №16426/6/13-01-13-07-13, актом опису майна №7/22 від 07.04.2025 та відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Та обставина, що відповідно до акта №2/22 від 07.04.2025 відповідач відмовився від опису майна у податкову заставу, не впливає на виникнення права податкової застави, оскільки відповідно до пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає в силу закону, а опис майна у податкову заставу оформлюється актом опису, до якого включається ліквідне майно, та не залежить від волевиявлення платника податків.
Отже, у спірних правовідносинах наявна вся сукупність умов, за яких контролюючий орган має право на звернення до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Положеннями частини першої статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач під час розгляду справи доводів та доказів на спростування позовних вимог, у тому числі доказів сплати податкового боргу чи його погашення, суду не надав.
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність підстав для надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
В силу приписів ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 2, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 242– 246, 250, 255, 257– 262, 295 КАС України, суд, –
в и р і ш и в:

адміністративний позов Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити повністю.
Надати Головному управлінню ДПС у Львівській області (ЄДРПОУ 43968090) дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Богемія» (ЄДРПОУ 32188444, місцезнаходження: 81300, Львівська обл., Мостиський р-н, м. Мостиська, вул. Грушевського, буд. 49-Б) у розмірі 96 671 (дев`яносто шість тисяч шістсот сімдесят одна) грн 51 коп. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя  Желік О.М.