Справа № 588/739/26
Провадження № 1-кп/588/110/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026200540000094 від 09.04.2026відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печини Тростянецького району Сумської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 , 
обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 перебував у фактичних сімейних відносинах із ОСОБА_5 , та вони проживали разом у господарстві розташованому по АДРЕСА_2 . 
07.03.2026 ОСОБА_5 вирішила розірвати стосунки з ОСОБА_3 та покинула місце їх спільного проживання, забравши з собою особисті речі, однак забула належну їй банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 у вказаному вище господарстві. 
Через деякий, час приблизно 10.03.2026 ОСОБА_3 знайшов вказану картку та достовірно знаючи про належність потерпілій банківської картки, умисно, з корисливих мотивів, вирішив таємно викрасти грошові кошти, що знаходилися на зазначеному рахунку. 
Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливою метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи таємно по відношенню до ОСОБА_5 , та інших осіб, у період з 01.04.2026 по 07.04.2026, ОСОБА_3 , не маючи можливості особисто здійснювати розрахункові операції у зв`язку з травмою ноги, залучив до реалізації свого умислу знайомого ОСОБА_6 , якому не було відомо про злочинний характер дій та про відсутність дозволу власника на використання банківської картки.
Не усвідомлюючи протиправності своїх дій, ОСОБА_6 , на прохання ОСОБА_3 здійснював розрахунки у магазині в с. Печини за різноманітні товари та послуги з використанням зазначеної банківської картки обладнаної технологією безконтактного проведення платежів «PayPass», на загальну суму 4725,50 грн.
Таким чином ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 4 ст. 185 КК України винуватим себе визнав повністю та погодився з його правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснив, що проживав разом із ОСОБА_5 протягом 8 років, але 07.03.2026 вона зібрала речі та пішла від нього. 10.03.2026 він знайшов банківську картку ОСОБА_5 , якою вони користувалися, коли проживали разом. На дану картку щомісяця першого числа надходили кошти. Так як у нього була травмована нога, то він просив свого товариша  ОСОБА_6 , сходити в магазин за покупками та дав картку для проведення оплати за товари. Завдану потерпілій шкоду відшкодував і вона не має до нього претензій. У вчиненому щиро розкаюється.
Показання обвинуваченого щодо скоєння кримінального правопорушення не містять протиріч і підтверджують повністю обставини пред`явленого обвинувачення.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до тяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який не працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-нарколога.
Як пом`якшуючі покарання обставини, суд, відповідно до статті 66 КК України, визнає щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, активне сприяння у розкритті злочину, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, а також добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст. 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
З огляду на викладені вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає необхідним визначаючи обвинуваченому покарання за вчинене ним діяння, застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.
Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати  ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1