ЄУН 336/2850/26
НП 2/336/2753/2026
РІШЕННЯ
Іменем України
08 червня 2026 року      м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Наумові А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, —
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що 19.02.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2035676924 на підставі якого відповідачеві надано кредит в сумі 51151 гривня на споживчі цілі з датою остаточного повернення – 19.02.2026 року та сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних.
16.12.2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №16/12/22, за умовами якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16/12/22 від 16.12.2022 року, ТОВ «Діджи фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором №2035676924, укладеним 19.02.2021 року з ОСОБА_1 .
Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором в сумі 60609,63 гривень разом із судовим збором та витратами на правничу допомогу.
Ухвалою суду від 16.04.2026 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників.
27.04.2026 року представник відповідача адвокат Іванісов В.С. направив до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.
01.05.2026 року представник відповідача направив до суду відзив на позов у якому заперечував проти задоволення позову посилаючись на відсутність розрахунку заборгованості по кредитному договору, а також просив зменшити витрати на правничу допомогу.
08.05.2026 року представник позивача направив до суду відповідь на відзив, за змістом якого наполягав на задоволенні позову посилаючись на його обґрунтованість відповідними доказами, а також долучив розрахунок заборгованості по кредитному договору.
В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались.
При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.
17.02.2021 року ОСОБА_1 підписав та направив АТ «ОТП Банк» анкету-заяву позичальника щодо кредитної заборгованості та анкету-заяву на отримання кредиту/опитувальний лист.
19.02.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2035676924, за умовами якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 51151 гривня на споживчі цілі з датою остаточного повернення кредиту – 19.02.2026 року та сплатою протягом дії кредитного договору фіксованої процентної ставки у розмірі 40% річних.
Згідно з п. 1.3. договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати відповідачем ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку №1 до кредитного договору.
Датою (моментом) надання банком та отримання відповідачем кредиту вважається дата підписання відповідачем кредитного договору. Кредит надається шляхом видачі сум кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку.
Уклавши кредитний договір, ОСОБА_1 також під підпив був ознайомлений з графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту (додаток №1 до договору), паспортом споживчого кредиту, орієнтовним графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту (додаток №1 до паспорту споживчого кредиту).
19.02.2021 року ОСОБА_1 підписав та направив АТ «ОТП Банк» заяву на видачу готівки №32715650, в якій просив видати 51151 гривню для виплати коштів за кредитним договором №2035676924 від 19.02.2021 року.
Факт перерахування АТ «ОТП Банк» суми кредиту в розмірі 51151 гривня на користь ОСОБА_1 підтверджується копією меморіального ордеру №32705083 від 19.02.2021 року.
Також 19.02.2021 року відповідач вніс готівкові кошти 1000 гривень у АТ «ОТП Банк», та направив заяву на здійснення платежу на користь ПрАТ «ПВБКІ» для отримання абонентських послуг від ПрАТ «ПВБКІ» у сумі 1500 гривень шляхом переведення його готівкових коштів на реквізити отримувача.
16.12.2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №16/12/22, за умовами якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16/12/22 від 16.12.2022 року, ТОВ «Діджи фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором №2035676924, укладеним 19.02.2021 року з ОСОБА_1 .
Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №2035676924, станом на 16.12.2022 року, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, утворилась заборгованість в сумі 60609,63 гривень, з яких 44476,12 гривень заборгованості по тілу кредиту та 16133,51 гривні заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
При вирішенні спору суд виходить з такого.
Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Стаття 634 ЦК України надає визначення договору приєднання, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 639 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Як вказує ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 
Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею).
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, відповідно до ст. 536 ЦК України.
За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вказує ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 
Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вказує ст. 1084 ч. 1 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню у повному обсягу, оскільки відповідач та його представник заперечуючи проти позову посилались лише на відсутність розрахунку заборгованості по кредитному договору, не навівши інших аргументів невизнання позову.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий.
При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено копії договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.07.2025 року, укладеного між ТОВ «Діджи фінанс» та ФОП ОСОБА_2 , акту надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 27.11.2025 року на загальну суму 7000 гривень (з яких 2000 гривень за правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи фінанс», 4000 гривень за складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, а тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, 500 гривень за формування додатків до позовної заяви (письмових доказів), 500 гривень за подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням), детального опису робіт (наданих послуг), виконаних ОСОБА_2 , необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 7000 гривень, додаткової угоди №2035676924 до договору №42649746, укладеної 28.11.2025 року.
Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані.
Враховуючи, що представником відповідача подане клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, тож суд вбачає підстави для стягнення суми витрат в розмірі 6500 гривень за правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи фінанс», складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, а тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, формування додатків до позовної заяви (письмових доказів). 
Водночас, підстав для стягнення 500 гривень за подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням не встановлено, оскільки позов до суду було направлено через систему «Електронний суд», а позивач окремо не заявляв вимог про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, —
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити та стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» 60609,63 гривень (шістдесят тисяч шістсот дев`ять гривень 63 коп.) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2035676924 від 19.02.2021 року; судовий збір в сумі 2662,40 гривні (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.), 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаємо наступні відомості:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», місцезнаходження: м. Бровари Київської області, вул. Симона Петлюри, 21/1, код ЄДРПОУ 42649746.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя        О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 08.06.2026 року.