УХВАЛА

10 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/15430/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Бакуліна С.В. головуючий (доповідач), Кролевець О.А., Студенець В.І.,
за участю: секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
позивача - Андрущенко Д.С.,
відповідача - Журавель О.В.,
третьої особи - не зявились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 (головуючий - Яценко О.В., судді - Горбасенко П.В., Спаських Н.М.) та рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 (суддя Селівон А.М.)
у справі №910/15430/24
за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергооблік"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України",
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерного товариства "Банк Альянс",
про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 04.06.2026 №32.2-01/815 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи" у зв`язку з відрядженням судді Кібенко О.Р. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/15430/24, за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: Бакуліна С.В. - головуючий, Кролевець О.А., Студенець В.І.,
Короткий зміст позовних вимог
1. Приватне акціонерне товариство "Енергооблік" (далі також - ПАТ "Енергооблік") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі також - ТОВ "Оператор ГТС України") про визнання банківської гарантії від 15.06.2023 року №2446-23 на суму 1 413 780 грн такою, що не підлягає виконанню.
2. Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки строк дії договору про закупівлю послуг №4600007704 від 23.06.2023, на забезпечення виконання зобов`язань за яким було видано спірну гарантію, закінчився, а роботи згідно з таким договором виконано підрядником і прийнято замовником в повному обсязі, наявні підстави для визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню.
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
3. На онлайн - платформі Електронної системи публічних закупівель Prozorro 17.03.2023 року було оприлюднено оголошення про проведення відкритих електронних торгів за предметом закупівлі "ДК 021:2015: 50410000-2 - Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів" (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2023-03-17-009180-a).
4. Позивача визнано переможцем спірних торгів та 23.06.2023 між ПАТ "Енергооблік" (підрядник за договором, позивач у справі) та ТОВ "Оператор ГТС України" (замовник за договором, відповідач у справі) укладено договір №4600007704 (далі - договір) (а.с.177-250 т.1), у пункті 1.1 якого сторонами погоджено, що підрядник за завданням замовника, відповідно до умов цього договору, зобов`язується на свій ризик надати послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пунктів вимірювання витрати газу для забезпечення вимірювання малих витрат на ГРС Більськ, ГРС Божкове, ГРС Гряково, ГРС Мартинівка, ГРС Рунівщина Лубенського ЛВУМГ) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини першої статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" (зі змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі іменуються - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.
5. Розділами 2 - 14 договору сторони погодили ціну договору, порядок розрахунків, строки та місце виконання робіт, права та обов`язки сторін, їх відповідальність, обставини непереборної сили, вирішення спорів, строк дії договору, інші умови тощо.
6. Склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними, якісними та кількісними характеристиками (додаток №1), договірною ціною (додаток №2) та графіком виконання робіт (додаток №3), які є невід`ємною частиною договору (пункт 1.2 договору).
7. Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє 395 календарних днів. В частині гарантійних зобов`язань договір діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за цим договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (пункт 11.1 договору).
8. Згідно з пунктом 1.2 договору склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними, якісними та кількісними характеристиками (додаток №1), договірною ціною (додаток №2) та графіком виконання робіт (додаток №3), які є невід`ємною частиною договору.
9. Як визначено пунктом 4.1 договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 365 календарних днів з дати укладання цього договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт (додаток №3), що додається до цього договору та є невід`ємною його частиною.
10. Графіком виконання робіт, що є додатком №3 до договору, передбачено наступні граничні терміни виконання робіт:
1) обстеження, розробка, подання на експертизи, усунення зауважень та отримання результатів експертиз робочої документації - 120 днів (тобто до 21.10.2023);
2) виготовлення/придбання основних блоків та вузлів, будівельно-монтажні роботи, електромонтажні роботи - 300 днів (тобто до 18.04.2024);
3) пусконалагоджувальні роботи - 365 днів (тобто до 22.06.2024).
11. Відповідно до пункту 4.3 договору датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору. Виконання робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника.
12. Так, за умовами пункту 5.1 договору передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.
13. Пунктами 5.2, 5.3 договору передбачено, що акт приймання виконаних робіт та довідку про вартість виконаних робіт готує підрядник і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця. Разом з актом приймання виконаних робіт підрядник надає замовнику повний комплект виконавчої документації за звітний період, оформленої належним чином, відповідно до вимог чинних нормативних документів у галузі будівництва. Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів перевіряє достовірність отриманих акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт в частині фактично виконаних робіт, їх відповідність показникам якості, комплектність виконавчої документації, та, у разі відсутності явних недоліків, підписує його в рамках цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання. При прийманні виконаних робіт замовник може витребувати сертифікати/паспорти на застосовані матеріали, документи, що підтверджують вартість матеріалів, розрахунки на інші витрати та іншу документацію, визначену чинним законодавством. У випадку ненадання або надання підрядником замовнику неповного комплекту виконавчої документації, замовник набуває право не приймати та не оплачувати акти приймання виконаних робіт, до моменту надання повного комплекту виконавчої документації.
14. Відповідно до пункту 5.4 договору у разі виявлення в процесі приймання-передачі робіт недоліків, замовник письмово повідомляє підрядника про такі недоліки, та повідомляє його про час та місце зустрічі для складання акту про недоліки виконаних робіт, в якому обов`язково фіксується дата виявлення недоліків і дата щодо їх безкоштовного усунення.
15. Так, на підтвердження виконання робіт за договором сторонами остаточно погоджені та підписані за допомогою електронно - цифрового підпису: акти здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації, виконання вишукувальних робіт та експертизи проектної документації: акт №1 від 21.11.2023; акт №2 від 21.11.2023; акт №3 від 21.11.2023; акт №4 від 21.11.2023; акт №5 від 21.11.2023; а також акти №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2В) від 13.06.2024 за червень 2024 року; акт №2 від 17.06.2024 за червень 2024 року; акт №3 від 13.06.2024 за червень 2024 року; акт №4 від 13.06.2024 за червень 2024 року; акт №5 від 17.06.2024 за червень 2024 року; акт №6 від 25.06.2024 за червень 2024 року; акт №7 від 25.06.2024 за червень 2024 року; акт №8 від 25.06.2024 за червень 2024 року; акт №9 від 25.06.2024 за червень 2024 року; акт №10 від 25.06.2024 за червень 2024 року, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.63-161 т.2).
16. Будь-які заперечення щодо належного виконання робіт за вказаними актами відсутні, зокрема, замовник претензій по об`єму та якості виконання робіт, зазначених в остаточно узгоджених актах виконаних робіт, не має.
17. Доказів пред`явлення відповідачем претензій щодо виявлених відхилень при виконанні робіт від належної якості, обсягів та ціни робіт, як і обґрунтованих письмових відмов від їх оплати матеріали справи не містять, так само як не містять і будь-яких доказів відмови від остаточного приймання виконаних робіт та підписання актів на час приймання робіт, а також заперечень відповідача щодо виконання позивачем умов договору у вказаних в погоджених у актах виконаних робіт обсягах.
18. Відповідно до пункту 7.3.16 договору в разі потреби залучення до виконання спеціальних видів (обсягів) робіт субпідрядника (-ів) підрядник зобов`язаний надати (до початку виконання робіт) передбачені пунктом 7.5.2 договору належно засвідчені копії документів замовнику. Підрядник зобов`язаний надавати замовнику обґрунтування такого залучення та повну інформацію стосовно субпідрядника(ів) письмово, не пізніше 30-ти (тридцяти) календарних днів до початку виконання робіт, для одержання письмового погодження замовника.
19. Умовами пунктів 7.4.1, 7.4.2, 7.5.1, 7.5.2 договору передбачено, що підрядник має право ініціювати внесення змін до договору та залучати, у разі потреби, до виконання спеціальних видів (обсягів) робіт субпідрядника(-ів).
20. Підрядник не має права залучати до виконання робіт за цим договором третіх осіб (субпідрядників) без погодження з замовником. Залучення третіх осіб (субпідрядників) здійснюється за умови письмового погодження з замовником та за умови наявності у субпідрядника(-ів) чинних, протягом строку виконання робіт, до яких він (вони) залучається(-ються), дозволів, сертифікатів, ліцензій тощо, що надають йому (їм) право на провадження діяльності з таких видів робіт, якщо це вимагається чинним законодавством України, а також досвіду та ресурсів, достатніх для виконання відповідного виду робіт, про що підрядником надається замовнику інформаційна довідка, засвідчена підписами уповноважених осіб підрядника та залученого(-их) третіх осіб (субпідрядника(-ів)). Підрядник зобов`язаний надати належно засвідчені копії зазначених у цьому пункті договору документів замовнику не пізніше 30-ти календарних днів до початку виконання робіт.
21. Наведеними пунктами договору передбачений обов`язок підрядника (у разі необхідності залучення до виконання спеціальних видів (обсягів) робіт субпідрядника(-ів) та для отримання відповідного погодження замовника) надавати Оператору ГТС обґрунтування залучення та повну інформацію стосовно субпідрядника(ів) письмово, не пізніше 30-ти (тридцяти) календарних днів до початку виконання робіт.
22. При цьому, як зазначає позивач у позовній заяві, замовником тривалий час не погоджувались субпідрядні організації для проведення геологічно-вишукувальних робіт, що є частиною для проектування, відтак, позивач повідомляв замовника про затримку в погодженні підрядників листами від 26.07.2023 № 26/07-7 та № 27/07-8, від 15.08.2023 №15/08-9 та від 22.08.2023 № 22/08-9.
23. У листі від 22.08.2023 № 22/08-9 (а.с.30 т.1) позивач, з огляду на те, що лист №26/07-07 щодо погодження був надісланий 26.07.2023, а відповідь з погодженням було отримано тільки 17.08.2023 (термін погодження складав 22 дні), просив замовника додати вказаний термін вимушеного простою (22 дні) до строків виконання зобов`язань згідно з графіком виконання робіт.
24. Листом №ТОВВИХ-23-11688 від 24.08.2023 замовник відмовив в погодженні запропонованих позивачем змін строків виконання робіт та зазначив про відсутність підстав для внесення відповідних змін до договору, а також листами №ТОВВИХ -23-12256 від 05.09.2023 повідомив про відсутність заперечень щодо залучення субпідрядників.
25. Відповідно до пунктів 10.9.1-10.9.3 договору та відповідно до умов пункту 6 розділу VI тендерної документації процедури закупівлі по предмету закупівлі "Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пунктів вимірювання витрати газу для забезпечення вимірювання малих витрат ГРС Більськ, ГРС Божкове, ГРС Гряково, ГРС Мартинівка, ГРС Рунівщина Лубенського ЛВУМГ)" згідно з оголошенням про проведення процедури закупівлі №UA-2023-03-17-009180-a, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу 17.03.2023, підрядник зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення цього договору в забезпечення виконання договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 1 413 780,00 грн, що становить 5 відсотків ціни цього договору.
26. Відповідно до пункту 10.9.3 договору та умов банківської гарантії термін дії гарантії - до 26.08.2024 включно.
27. Згідно з пунктом 10.9.5 договору у разі невиконання (неналежного виконання) підрядником своїх зобов`язань за цим договором замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього Договору та чинним законодавством України, на умовах, визначених гарантією.
28. На виконання відповідних положень тендерної документації 15.06.2023 Акціонерним товариством "Банк Альянс" (гарант/банк з гарантією, третя особа у справі) на забезпечення виконання позивачем (принципал за гарантією, позивач у справі) умов договору видано банківську гарантію №2446-23 (далі - банківська гарантія) (а.с. 5 т. 1), згідно з умовами якої банк як гарант безумовно зобов`язується протягом п`яти банківських днів після одержання ним паперового оригіналу першої письмової вимоги бенефіціара (Оператора ГТС), оформленої належним чином (підпис уповноваженої особи, печатка бенефіціара (якщо передбачена)) та/або електронного SWIFT-повідомлення через банк бенефіціара на SWIFT, сплатити бенефіціару повну суму банківської гарантії, без необхідності для бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з невиконанням/неналежним виконанням принципалом зобов`язань за договором.
29. Форма представлення вимоги: у паперовій формі рекомендованим листом або кур`єром та/або ключованим SWIFT-повідомленням через банк бенефіціара на SWIFT-адресу Банку.
30. Внесення змін до вказаної гарантії здійснюється в установленому законодавством порядку, після чого вони стають невід`ємною частиною цієї гарантії.
31. Повернення принципалу банківської гарантії відбувається шляхом надіслання бенефіціаром на поштову адресу та/або SWIFT-адресу та/або електронну адресу гаранта (з дотриманням вимог законодавства щодо КЕП) та/або поштову адресу принципала повідомлення про ануляцію цієї банківської гарантії. Дострокове припинення цієї банківської гарантії (її ануляція) відбувається за попередньою письмовою згодою бенефіціара.
32. Як вбачається зі змісту банківської гарантії, остання є безвідкличною, непередаваною і не може бути переуступлена без попередньої згоди зі сторони гаранта, принципала та бенефіціара.
33. Згідно з банківською гарантією, остання набуває чинності з дати видачі та діє до дня повного виконання сторонами зобов`язання за цим договором.
34. 11.01.2024 відповідач як бенефіціар пред`явив банку SWIFT-повідомлення - вимогу від 11.01.2024 №ТОВВИХ-24-452 про сплату коштів у розмірі 1 413 780,00 грн за банківською гарантією у зв`язку з неналежним виконанням принципалом (позивачем) умов договору.
35. У свою чергу, листом від 12.01.2024 №21.2.1/193. (а.с.27 т.1) банк звернувся до позивача як принципала з повідомленням про отримання вимоги бенефіціара, в якому просив позивача протягом 2-ох банківських днів перерахувати кошти для покриття можливих витрат за банківською гарантією в розмірі 1 413 780,00 грн на рахунок банку.
36. Також, як свідчать матеріали справи, попередньо 29.11.2023 замовником була надіслана банку аналогічна вимога - SWIFT-повідомлення №ТОВВИХ-23-17088 за даною гарантією про сплату 1 413 780,00 грн, про що листом від 29.11.2023 № 21.2.1/3276 було повідомлено позивача відповідним повідомленням про отримання вимоги бенефіціара.
37. В свою чергу, вважаючи безпідставним звернення бенефіціара до банку з вимогою від 29.11.2023 позивачем було надіслано на адресу замовника лист №30/11-9 від 30.11.2023 щодо відкликання вимоги у сплати гарантії, за результатами розгляду якого останній відкликав її 08.12.2023, погодившись з безпідставністю такої вимоги.
38. Окрім цього позивач, до закінчення виконання усього обсягу робіт за договором про закупівлю послуг, в січні 2024 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача та третьої особи про визнання виданої банком 15.06.2023 банківської гарантії №2446-23 такою, що не підлягає виконанню (справа №910/527/24).
39. Господарський суд міста Києва рішенням від 22.05.2024 у справі №910/527/24, яке поставною Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2024 залишено без змін, у задоволенні позовних вимог відмовив.
40. Верховний Суд ухвалою від 27.11.2024 касаційне провадження у справі № 910/527/24 закрив.
41. У подальшому, зазначаючи про закінчення 22.06.2024 строку дії договору, виконання усього обсягу робіт за договором, а також посилаючись на відсутність підстав для стягнення за банківською гарантією, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання пред`явленої 11.01.2024 банківської гарантії №2446-23 від 15.06.2023 такою, що не підлягає виконанню.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
42. Господарський суд міста Києва рішенням від 09.02.2026, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.02.2026 у справі №910/15430/24, позовні вимоги задовольнив.
43. Північний апеляційний господарський суд постановою від 14.04.2026 рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі №910/15430/24 залишив без змін.
44. Судові рішення мотивовані таким:
- на час розгляду даного спору по суті банком - гарантом не здійснено виконання свого обов`язку за вимогою бенефіціара від 11.01.2024 щодо отримання суми у розмірі 1 413 780,00 грн за банківською гарантією;
- припинення зобов`язання за гарантією стосується також прав боржника (принципала), оскільки в такому випадку він звільняється від відповідальності за регресними вимогами, з якими гарант може звернутися до нього у випадку стягнення з нього грошової суми за виданою гарантією, у зв`язку з чим суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів - визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, фактично є вимогою про визнання припиненим одностороннього правочину (гарантії);
- з метою правильного вирішення справи, має бути з`ясовано, чи настало прострочення зобов`язання боржником (принципалом), під яким розуміється, ураховуючи зміст договору, невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань та, що, оскільки, звертаючись з позовом у даній справі, позивач просив суд визнати банківську гарантію такою, що не підлягає виконанню, необхідним є встановлення наявності/відсутності порушення позивачем умов спірного договору, виконання якого забезпечене гарантією, тобто настання/відсутності гарантійного випадку;
- матеріалами справи підтверджується той факт, що позивачем в повному обсязі виконано свої зобов`язання з виконання робіт з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пунктів вимірювання витрати газу для забезпечення вимірювання малих витрат ГРС Більськ, ГРС Божкове, ГРС Гряково, ГРС Мартинівка, ГРС Рунівщина Лубенського ЛВУМГ за вказаним договором, та такі роботи прийняті відповідачем згідно з актами без будь-яких зауважень щодо якості й кількості в зазначених обсягах;
- несвоєчасне виконання робіт з простроченням, за умови їх повного прийняття замовником, не можна ототожнювати з неналежним виконанням, передбаченим пунктом 6.19 договору, згідно з яким невиконання, неналежне виконання, часткове виконання робіт підрядником вважається невиконанням робіт в цілому, та враховувати як підставу для стягнення за вимогою бенефіціара за банківською гарантією;
- незважаючи на віднесення банківської гарантії до одного з видів забезпечення виконання зобов`язань главою 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), банківська гарантія з огляду на її правову природу як засобу забезпечення виконання через виплату банком "твердої" суми, за умови виконання умов забезпеченого договору, не може дублювати неустойку, яка є мірою відповідальності боржника саме за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, та може діяти одночасно з нею. Отже, повне виконання принципалом робіт за договором нівелює як необхідність стягнення грошових коштів за гарантією, так і правове значення такої гарантії, метою якої у сфері публічних закупівель є, в першу чергу, саме забезпечення виконання договору з переможцем тендеру (закупівлі);
- оскільки договір укладено за наслідками тендерної закупівлі (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2023-03-17-009180-a), до правовідносин у даній справі підлягає застосуванню не лише ЦК, а також і спеціальний закон - Закон "Про публічні закупівлі" та приписи частини другої статті 27 останнього, згідно з якими замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин. При цьому, в таких правовідносинах під час виконання договорів за наслідками проведення закупівлі невиконання має місце лише у випадку відсутності дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/6433/18, від 21.02.2020 року у справі №910/4460/19, від 14.01.2019 у справі №910/3777/18);
- вимоги бенефіціара про сплату гарантії за умови прострочення виконання повного обсягу робіт за договором (враховуючи підписання останнього акту 25.06.2024 та погоджений граничний строк виконання робіт до 22.06.2024), за відсутності необхідності компенсувати надані відповідачу як замовнику таким простроченням збитки, прямо суперечать меті інституту забезпечення, позаяк гарантія покликана стимулювати добросовісне виконання, а не слугувати додатковим штрафом (неустойкою) чи джерелом доходу для замовника;
- за умови виконання підрядником всього обсягу робіт за договором та прийняття таких робіт замовником, визначений позивачем спосіб захисту - визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню є ефективним превентивним засобом захисту принципала (позивача) від можливого стягнення коштів гарантом на вимогу бенефіціара, позаяк виключає відповідальність принципала за регресними вимогами про стягнення, з якими гарант згідно з частиною першою статті 569 ЦК може звернутися до нього у випадку стягнення грошової суми за виданою гарантією;
- не приймаються до уваги посилання відповідача на наведені у справі №910/527/24 висновки суду про фактичне прострочення позивачем протягом місяця виконання умов договору в частині І етапу робіт за графіком, позаяк на відміну від обставин попереднього позову щодо виконання робіт в частині, на час звернення ПАТ "Енергооблік" з позовною заявою у даній справі №910/15430/24 та розгляду спору по суті, судом встановлено виконання підрядником всього обсягу робіт за основним договором, забезпеченим спірною банківською гарантією.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи іншої сторони
45. ТОВ "Оператор ГТС України" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 у справі №910/15430/24 - скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
46. Підставою касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій у цій справі скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), зазначаючи про неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 17.05.2024 у справі №910/17772/20, щодо застосування статей 15, 16, 560-563, 569 ЦК, статті 200 Господарського кодексу України.
47. У касаційній скарзі ТОВ "Оператор ГТС України" зазначає таке:
- у постанові від 27.06.2024 у справі №910/14987/23 Верховний Суд вказав: "З огляду на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20, "наразі є висновок Верховного Суду щодо того який спосіб захисту є ефективним у спірних правовідносинах.";
- у постанові від 30.07.2024 у справі № 910/718/23 Верховний Суд зазначив: "Отже, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20 навів висновок щодо способу захисту спірних правовідносин та вказав на особливості розгляду такої категорії справ.";
- у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18), від 02.07.2019 у справі №48/340 (провадження №12-14звг19), від 22.10.2019 у справі №923/876/16 (провадження №12-88гс19) та інших наведено правові висновки Верховного Суду, згідно з якими застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам;
- у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18 (провадження №12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (провадження №12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі №910/2861/18 (провадження №12-140гс19, пункт 98) наголошено, що застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту;
- у постанові Верховного Суду від 25.09.2024 у справі №910/13895/23 також зазначено: "На підставі викладеного у постанові від 17.05.2024 у справі №910/17772/20 колегія суддів зазначає, що дотримання/порушення позивачем основного зобов`язання за Договором: 1) не впливає на чинність вимоги ТОВ "Оператор ГТС України" про виплату за гарантією; 2) не може слугувати підставою для визнання вимоги такої, що не підлягає виконанню, за позовом принципала.";
- суди попередніх інстанцій безпідставно не взяли до уваги, що банком (гарантом) сума коштів за банківською гарантією була сплачена на користь ТОВ "Оператор ГТС України" (бенефіціар). Відтак, обраний Позивачем спосіб захисту є неналежним та неефективним;
- ТОВ "Оператор ГТС України" наголошує, що оскільки правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, то право на позов у особи виникає після порушення її права та захисту підлягає саме порушене право. У справі, що розглядається, позивач звернувся з позовом про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню з мотивів відсутності у банка-гаранта правових підстав для виплати гарантійного платежу. При цьому, станом на час пред`явлення цього позову, гарантійний платіж перераховано на користь бенефіціара, а докази звернення банка-гаранта до позивача з регресними вимогами в матеріалах справи відсутні;
- позивач саме у спорі з банком щодо виконання регресного зобов`язання може доводити відсутність підстав для такого, в той час, коли позовні вимоги стосуються виконання зобов`язання, стороною та управненою чи зобов`язаною особою якого позивач не є (аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 13.03.2024 у справі №910/12046/23);
- задоволення позову у цій справі жодним чином не усунить можливість звернення банка-гаранта до позивача з вимогами регресного позову, а отже не призведе до ефективного захисту інтересів позивача;
- зважаючи на те, що у даній справі відсутні одночасно у сукупності вищенаведені умови, відсутні правові підстави для задоволення позову через обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту.
Позиція Верховного Суду
48. Касаційне провадження у справі відкрито відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
49. Наведене узгоджується із частиною четвертою статті 236 ГПК, яка визначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
50. Отже, відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) відсутня постанова Верховного Суду про відступлення від такого висновку; (3) висновок Верховного Суду стосується правовідносин, які є подібними.
51. При цьому, підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
52. Колегія суддів враховує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття "подібні правовідносини", а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку, тому для розуміння відповідних термінів звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду.
53. Так, у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 Велика Палата Верховного Суду визначила наступні критерії подібності правовідносин у розумінні норм процесуального законодавства:
- термін "подібні правовідносини" може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші (пункт 24 постанови);
- для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК таку подібність необхідно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями (пункт 25 постанови);
- подібність спірних правовідносин, виявлена одночасно за трьома критеріями, означатиме тотожність цих відносин (однакового виду суб`єкти, однаковий вид об`єкта й однакові права та обов`язки щодо нього). Але процесуальний закон не вимагає встановлювати тотожність. З огляду на значення слова "подібний" не завжди означає тотожність (пункт 28 постанови);
- у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності необхідно насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин (пункт 31 постанови).
54. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування необхідно розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини) (пункт 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).
55. Здійснена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 конкретизація полягає у тому, що на предмет подібності необхідно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність необхідно також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови).
56. Предметом касаційного оскарження у справі №910/15430/24 є постанова Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026, якими задоволено позовні вимоги про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню
57. У касаційній скарзі скаржник зазначає про те, що ухвалюючи такі рішення, суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.05.2024 у справі №910/17772/20, від 27.06.2024 у справі №910/14987/23, від 30.07.2024 у справі №910/718/23, щодо того який спосіб захисту прав боржника (принципала) у спірних правовідносинах є ефективним.
58. Проаналізувавши наведені скаржником у касаційній скарзі постанови та висновки Верховного Суду у справах, на які посилається скаржник, колегія суддів зазначає, що правовідносини у наведених справах №910/17772/20, №910/14987/23, №910/718/23 та у справі, яка розглядається №910/15430/24, за критеріями подібності правовідносин, визначеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, не є подібними, оскільки висновки у наведених скаржником справах сформовані щодо інших фактичних обставин, ніж ті, що мають місце у справі №910/15430/24.
59. Суд звертає увагу на те, що посилання скаржника на неврахування висновків Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження не можуть бути взяті до уваги судом касаційної інстанції, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми права, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.
60. Так, у постанові від 17.05.2024 у справі №910/17772/20 Суд, вирішуючи питання про те, чи вправі гарант робити власні висновки щодо наявності чи відсутності обов`язку принципала, чи гарант зобов`язаний платити, якщо вимога та додані документи (якщо вони передбачені умовами гарантії) за зовнішніми ознаками відповідають умовам гарантії застосування норм права, зокрема, зазначив:
"55. Отже, кредитор-бенефіціар має право вимоги як за основним зобов`язанням, так і за незалежною від цього зобов`язання гарантією. Якщо він не отримає виконання за основним зобов`язанням, то, пред`явивши вимогу гаранту, отримає виконання.
56. Якщо ж бенефіціар за відсутності основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням з інших підстав, є недійсним) звернеться до гаранта і отримає від нього грошову суму, то таке є набуттям майна (грошей) без достатньої правової підстави за рахунок потерпілого, оскільки за загальним правилом частини першої статті 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, то постраждалим є боржник (принципал). Він вправі звернутись до бенефіціара з вимогою про повернення принципалу коштів, сплачених гарантом, за правилами глави 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" ЦК України.".
61. Так, у вказаній постанові наведений висновок про те, що у разі, якщо кредитор (бенефіціар) безпідставно одержав грошові кошти за банківською гарантією, то боржник (принципал) має право звернутись до бенефіціара з вимогою про повернення принципалу коштів, сплачених гарантом, за правилами глави 83 ЦК.
62. З урахуванням зазначеної правової позиції Верховний Суд у постановах від 27.06.2024 у справі №910/14987/23, від 30.07.2024 у справі №910/718/23, від 13.03.2024 у справі №910/12046/23 погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що задоволення вимоги позивача не є ефективним способом захисту права останнього.
63. При цьому у справі №910/14987/23 встановлено, зокрема, такі обставини: "12.09.2023 відповідачем-1 направлено SWIFT повідомлення на адресу відповідача-2 з вимогою сплатити суму в розмірі 4 570 193,41 грн за спірною гарантією. В подальшому, відповідачем-2 було сплачено на користь АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» 4 570 193,41 грн. за вимогою по банківській гарантії від 07.06.2023 № 33027.";
64. У справі №910/718/23 встановлено, зокрема, такі обставини: "Відповідач звернувся до гаранта за Банківською гарантією з письмовою вимогою №36ВИХ-20-75 від 28.02.2020 щодо настання гарантійного випадку та перерахування коштів за гарантією, в якій вимагав здійснити виплату відповідачу грошової суми за Банківською гарантією в розмірі 736 835,48 грн у зв`язку з порушенням виконання позивачем зобов`язань за Договором підряду. Вказана вимога виконана гарантом за Банківською гарантією.".
65. У справі №910/12046/23 встановлено, зокрема, такі обставини: "14.07.2023 бенефіціар за допомогою ключованого електронного SWIFT-повідомлення через банк бенефіціара на SWIFT-адресу гаранта надіслав повторну вимогу щодо повної сплати суми за банківською гарантією, виданою Банком 14.12.2022 № 0452-РG, із правильним зазначенням назви особи принципала. 21.07.2023 на підставі цієї вимоги гарант перерахував бенефіціару банківську гарантію у розмірі 524 610 грн.".
66. Отже, у наведених справах висновки Верховного Суду стосуються обставин, коли кредитор (бенефіціар) одержав грошові кошти за банківською гарантією. Саме з огляду на такі обставини Суд у вказаних справах і доходив висновку, що оскільки оплата за спірною банківською гарантією вже була здійснена, задоволення вимоги позивача не призведе до поновлення права останнього.
67. Натомість, як встановили суди попередніх інстанцій у справі №910/15430/24, на час розгляду цього спору, банком - гарантом не здійснено виконання свого обов`язку за вимогою бенефіціара від 11.01.2024 щодо отримання суми у розмірі 1 413 780,00 грн за банківською гарантією.
68. Саме з огляду на вказані обставини суди й зазначили, що визначений позивачем спосіб захисту - визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, є ефективним превентивним засобом захисту принципала (позивача) від можливого стягнення коштів гарантом на вимогу бенефіціара.
69. Тому порівнювані справи не є подібними за змістовим критерієм.
70. Посилання скаржника на те, що суди попередніх інстанцій безпідставно не взяли до уваги, що банком (гарантом) сума коштів за банківською гарантією була сплачена на користь ТОВ "Оператор ГТС України", колегія суддів відхиляє, оскільки по-перше, ці доводи не відповідають встановленим судами обставинам справи; по-друге, ці доводи наводяться безвідносно до посилань на наявні у матеріалах справи докази, якими відповідач доводив зазначені обставини; по-третє, скаржник визначив підставою касаційного оскарження виключно пункт 1 частини другої статті 287 ГПК, однак не обґрунтував підставу касаційного оскарження судових рішень, визначену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК, з посиланням на конкретні докази, які не були досліджені судами.
71. У касаційній скарзі ТОВ "Оператор ГТС України" також посилається на неврахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.09.2024 у справі №910/13895/23, в якій Суд ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, зазначивши, що:
"На підставі викладеного у постанові від 17.05.2024 у справі №910/17772/20 колегія суддів зазначає, що дотримання/порушення позивачем основного зобов`язання за Договором: 1) не впливає на чинність вимоги ТОВ "Оператор ГТС України" про виплату за гарантією; 2) не може слугувати підставою для визнання вимоги такої, що не підлягає виконанню, за позовом принципала.".
72. Колегія суддів зазначає, що наведена постанова Верховного Суду хоча й прийнята за подібного правового регулювання, але за інших встановлених обставин, і за інших поданих сторонами й оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийнято відповідне судове рішення.
73. Так, у справі №910/13895/23 суди виходили з таких обставин:
- у відповідності до умов специфікації, що є додатком №1 до договору, в редакції додаткової угоди №2 від 17.04.2023, сторони погодили, що позивач зобов`язаний здійснити поставку товару в кількості 45 шт. на загальну суму 5 148 215,21 Євро без ПДВ;
- у специфікації сторони визначили строки поставки товару: 337-477 календарних днів з дати підписання договору, зокрема в частині не менше 20% загальної кількості товару - в термін не більше 337 календарних днів з дати підписання договору, тобто в термін до 15.08.2023;
- позивач повинен був здійснити поставку товару не менше 20% загальної кількості товару (у кількості 9 шт.) у строк до 15.08.2023.
- 14.08.2023 та 15.08.2023 позивач поставив, а ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" прийняв товар у кількості 7 шт., що підтверджується:
- актом приймання-передачі товару у кількості 2 шт. від 15.08.2023 у м. Дніпро - за підписом представників Vorex LLC та Запорізького ЛВУМГ ОГТС;
- актом приймання-передачі товару у кількості 1 шт. від 14.08.2023 у Закарпатській області, с. Часлівці - за підписом представників Vorex LLC та Закарпатського ЛВУМГ ОГТС;
- актом приймання-передачі товару у кількості 2 шт. від 15.08.2023 у Івано-Франківській області, с. Похівка - за підписом представників Vorex LLC та Богородчанського ЛВУМГ ОГТС;
- актом приймання-передачі товару у кількості 2 шт. від 15.08.2023 у Одеській області, смт. Хлібодарське - за підписом представників Vorex LLC та Миколаївського ЛВУМГ ОГТС.
Крім того, позивач зазначив, що 14.08.2023 за місцем поставки товарів у кількості 3 шт. у м. Боярка, Київської області, представники третьої особи прийняли товар, однак не надали підписаний з боку ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" акт приймання-передачі товару;
- здійснення позивачем поставки товару у кількості 10 штук сторонами не заперечувалось, а також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: CMR 232-1; 232-2; 233-1; 233-2 234-1; пакувальними лисами №1 до інвойсу № 232, № 1 до інвойсу № 233; №1 до інвойсу № 234; сертифікатом СЕ №194942, сертифікатом СЕ №194943, сертифікатом СЕ №194944; інвойсом №232 від 28.07.2023, інвойсом №233 від 28.07.2023, інвойсом №234 від 28.07.2023; експортними деклараціями №65732 від 08.08.2023, №65804 від 08.08.2023, №65733 від 08.08.2023;
- поставка товару у кількості 10 шт. також підтверджуються актами приймання товару за кількістю та якістю №36, №07 - 008, №58, №98, №1422;
- ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" проти позову заперечив, посилаючись на те, що звернувся до АТ "БК "ГЛОБУС" з вимогою про стягнення банківської гарантії у зв`язку з тим, що поставка товару не була здійснена в строк до 15.08.2023, що у свою чергу є неналежним виконанням договору з боку позивача.
74. Отже, у вказаній справі вимоги про визнання гарантії такою, що не підлягає виконанню були заявлені до виконання зобов`язань постачальником щодо поставки всього обсягу товару, а ініційований позивачем спір, фактично зводився до встановлення обставин того чи мало місце порушення зобов`язань постачальником за договором при його частковому виконанні.
75. Водночас, як було зазначено вище, у цій справі №910/15430/24 позовні вимоги про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, були заявлені після повного виконання зобов`язань за договором та за обставин, коли сума банківської гарантії не була сплачена банком кредитору, а обґрунтування цих вимог, зокрема, зводилось до того, що оскільки договір закупівель повністю виконаний, відсутні підстави забезпечувати фактично виконані зобов`язання позивача щодо яких була видана гарантія.
76. За наведеного вбачається, що фактичні обставини справи №910/15430/24 є відмінними від тих, що мали місце у справі №910/13895/23, що свідчить про нерелевантність висновків Верховного Суду, які викладені у справі №910/13895/23, для розгляду справи №910/15430/24.
77. Цитування скаржником у касаційній скарзі висновків Верховного Суду, викладених у численних постановах суду касаційної інстанції, відповідно до яких:
- "застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.";
- "застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.",
не є належним обґрунтуванням ним підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК, оскільки по-перше, вирішуючи спір у справі №910/15430/24 суди не робили висновків, які б суперечили наведеним вище (що право чи інтерес особи можуть захищатись неефективним способом захисту), по-друге, надана судами оцінка ефективності обраного позивачем способу захисту у справі №910/15430/24 здійснена саме в контексті наведених висновків Верховного Суду, водночас доводи касаційної скарги у цій частині зводяться до незгоди зі здійсненою судом оцінкою ефективності обраного позивачем способу захисту, а не до іншого підходу судів щодо питання необхідності визначення ефективності способу захисту.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судових витрат
78. Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними (пункт 5 частини першої статті 296 ГПК).
79. Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, а будь-яких інших підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 287 ГПК, скаржник не зазначив та не обґрунтував у поданій касаційній скарзі, колегія суддів, відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК, дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі №910/15430/24 за касаційною ТОВ "Оператор ГТС України".
80. З огляду на те, що Верховний Суд закриває касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Оператор ГТС України", судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 234, 235, пунктом 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1.Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 у справі №910/15430/24, відкрите на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.А. Кролевець

В.І. Студенець