ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

17 червня 2026 року	Справа №160/9270/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луговської Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “КАСКАД” до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю фірма “КАСКАД” (далі – ТОВ фірма “КАСКАД”, позивач) через представника звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – Східне міжрегіональне управління ДПС, відповідач) про результати розгляду повідомлення про втрату первинних документів №1118/6/32-00-51-02-07 від 10.03.2026р. та скасувати його;
- зобов`язати відповідача застосувати норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України до позивача на підставі повідомлення вiд 27.06.2025 №27/06-25 (вх.№5797/6 вiд 27.06.2025) за період з 01.07.2018р. по 30.09.2023р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 по справі №160/22158/25 ухвалено визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та зобов`язано останнього застосувати норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «КАСКАД» на підставі повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 року у справі №160/22158/25, в частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків застосувати норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “КАСКАД” на підставі повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25 – скасовано та в цій частині ухвалено нову постанову про:
- зобов`язання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків розглянути по суті повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «КАСКАД» від 27.06.2025 №27/06-25 про втрату документів за період з 01.07.2018 по 30.09.2023 та прийняти рішення відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України;
- в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09. 2025 року у справі №160/22158/25 залишено без змін.
На виконання судових рішень, рішенням про результати розгляду повідомлення про втрату первинних документів №1118/6/32-00-51-02-07 від 10.03.2026 Східне міжрегіональне управління ДПС відмовило в застосуванні норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України до ТОВ фірма «КАСКАД» на підставі повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25.
Не погодившись з таким рішенням контролюючого органу, позивач звернувся за захистом своїх прав, свобод та інтересів до суду з відповідним позовом.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і проведення судового засідання, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Від відповідача засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з посиланням на необхідність детального дослідження обставин справи, заслуховування позиції сторін процесу, пояснень, тощо, а також великий обсяг процесуальних документів, доказової бази. При цьому до клопотання, крім виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо підтвердження повноважень підписанта, не надано жодного іншого документу.
Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Частиною 2 ст.257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Спір між позивачем та відповідачем не належить до категорії справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження.
Суд залишив без розгляду клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з огляду на приписи ст.12, ч.4 ст.78, ст.257 КАС України.
Разом із відзивом від відповідача засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів щодо зобов`язання Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України (адреса: вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601) надати інформацію щодо переміщення транспортного засобу VOLVO FH 12 державний номерний знак НОМЕР_1 у період з 11.11.2024 по 15.11.2024: автомобільним шляхом “Н08” (у бік м. Запоріжжя та у зворотному напрямку).
Згідно ч.1 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
За вимогами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 зазначеної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
За ч.4 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно п.4 ч.2 ст.80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Всупереч п.4 ч.2 ст.80 КАС України, клопотання відповідача не відповідає встановленим нормам.
Також разом із відзивом від відповідача засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про виклик свідків ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю відомостей в інформаційних системах ДПС України даних про суми нарахованого та виплаченого доходу на адресу будь-яких контрагентів, зокрема заявлених свідків.
Засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача.
З посиланням на п.20.1. ст.20 ПКУ, яка визначає права контролюючих органів, визначені пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також на пункт 73.3 статті 73 ПКУ, за змістом якого контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), позивач наполягає на тому, що відповідачем не вжито всіх можливих та допустимих заходів при розгляді по суті повідомлення ТОВ фірма «КАСКАД» від 27.06.2025 №27/06-25 про втрату документів за період з 01.07.2018 по 30.09.2023 і прийнятті рішення відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України на виконання судових рішень.
Також, щодо виклику свідків, позивач зазначає, що зазначені відповідачем обставини не належать до предмета доказування у цій справі, а збір доказів на підтвердження обґрунтованості прийнятого рішення мало здійснюватися, на етапі його прийняття.
При цьому, позивач самостійно звернувся до заявлених свідків з проханням надати пояснення (підтвердження) обставин, що цікавлять контролюючий орган, з одночасним повідомленням суду.
Суд враховує, що предметом розгляду справи є визнання протиправним рішення Східного міжрегіонального управління ДПС про результати розгляду повідомлення про втрату первинних документів №1118/6/32-00-51-02-07 від 10.03.2026 р. Згідно вимог підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Похідною вимогою є – зобов`язання відповідача застосувати норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України до позивача на підставі повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25 (вх.№5797/6 від 27.06.2025) за період з 01.07.2018р. по 30.09.2023р.
Разом з тим, суд приймає до уваги, що правочини позивача саме з ОСОБА_1 , а не з ОСОБА_1 .
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
З огляду на вищенаведене, клопотання відповідача не підлягають розгляду.
У своєму відзиві на позовну заяву відповідач повністю заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що положення пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розд. XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовуються у разі якщо платник податків провадив діяльність на території(ях) активних бойових дій/тимчасово окупованих територіях та не має можливості пред`явити первинні документи.
Відповідач зазначає, що платник (ТОВ фірма «КАСКАД») мав би подати саме повідомлення (а не відповідь на запит контролюючого органу) про неможливість вивезення первинних документів, в якому мали бути зазначені обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів та їх загальний перелік.
Відповідач вважає, що позивачем не наведено обґрунтувань щодо звернення з відповідним повідомленням лише наприкінці червня 2025 року (через 7 місяців після настання відповідних обставин, з якими він пов`язує можливість застосування підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу), та не наведено доказів (відсутнє документальне підтвердження) про наявність перешкод для здійснення реалізації своїх прав, а також вважає, що позивач свідомо перемістив документацію на територію максимально наближену до зони бойових дій, що виключає можливість застосування цієї норми.
Відповідач наполягає, що позовна заява ТОВ фірми «КАСКАД» не містить обґрунтувань та доказів щодо ведення останнім діяльності саме на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, а його зареєстрованою податковою адресою є м.Дніпро, вул.Гаванська, буд. 4.
Відповідач наполягає, що позовна заява та додані документи відомостей та доказів щодо неможливості вивезення первинних документів з місця зберігання (м.Запоріжжя) не містять. Також вказує на відсутність доказів доступу позивача до вказаних приміщень.
Відповідач звертає увагу, що стороною Договору № 1/03 від 04.03.2024 у якості орендаря визначено адвоката Кузнецова Д.О., але вказаний Договір підписаний не адвокатом, а фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . Так само Акт № 1 приймання-передачі приміщення за Договором № 1/03 від 04.03.2024 також підписаний приватним підприємцем ОСОБА_1 . Разом з цим, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ні як адвокатом, ні як фізичною особою-підприємцем, повідомлення про наявність об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма № 20-ОПП), за вказаною адресою (м. Запоріжжя, бул. М. Примаченко, 11) до податкових органів не подавались. При цьому, фактичне місце реєстрації (податкова адреса) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ): АДРЕСА_1 .
Відповідач також звертає увагу, що відповідно до наданого ТОВ фірма «КАСКАД» до позову Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (дата формування 19.02.2013), ТОВ «НДІ-ХОЛДІНГ» належить об`єкт нерухомого майна, а саме “будівля, інв.№ 1000080 літ.И-2” (опис об`єкт нерухомого майна: “станція очистки промстоків”). Водночас, за наявними в матеріалах справи документами, зокрема, постанова від 14.04.2025 у кримінальному провадженні № 22024080000001815, ТОВ «НДІ-ХОЛДІНГ» (код ЄДРПОУ 33652622) визнано потерпілою юридичною особою у даному кримінальному проваджені на підставі заяви фізичної особи ОСОБА_3 від 11.12.2024 про залучення до провадження як потерпілого, саме за наслідком пошкодження двоповерхової будівлі “енергокорпусу” ТОВ «НДІ-ХОЛДІНГ», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, бул. М. Примаченко, 11. В свою чергу, вказаний об`єкт нерухомого майна (двоповерхова будівля “енергокорпусу”) відсутній у Витягу від 19.02.2013, як такий що належить ТОВ «НДІ-ХОЛДІНГ», оскільки за даним Витягом від 19.02.2013 суб`єкту господарювання належить виключно об`єкт нерухомого майна “станція очистки промстоків”.
Відповідач зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять доказів (відомостей) про залучення безпосередньо адвоката Кузнецова Д.О. як потерпілого у кримінальному провадженні № 22024080000001815, за фактом знищення певних первинних документів (особистих або будь-яких інших, які перебувають у його володінні (розпорядженні)), в тому числі докази звернення (повідомлення) ОСОБА_1 до правоохоронних органів.
З посиланням на інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідач посилається на рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/1192/24 від 17.12.2025 та постанову Запорізького апеляційного суду від 23.10.2024 у справі № 335/1039/24, в межах яких з 29.07.2010 на нерухоме майно – будівлю, інв.№ 1000080 літ.И-2 за адресою м.Запоріжжя, бул. М. Примаченко, 11) накладено арешт за реєстраційним № 171696 та № 171744 на підставі постанови № 40810011 від 29.07.2010 старшого слідчого Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області. Отже, відповідач стверджує, що ТОВ «НДІ-ХОЛДІНГ» заборонено передавати в оренду майно, на яке накладено арешт, оскільки арешт є тимчасовим обмеженням права власності, що забороняє його відчуження чи інше розпорядження, включаючи передачу в оренду.
Відповідач зазначає, що з урахуванням показників податкової звітності відсутня виплата доходу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), а також в матеріалах адміністративної справи відсутній договір між останніми на надання транспортних послуг (здійснення автомобільних перевезень).
Відповідач дійшов висновку, що транспортний засіб VOLVO FH 12 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який використовується у господарській діяльності ФОП ОСОБА_2 за технічними характеристиками транспортний засіб VOLVO FH 12 є сідловин тягачем, тобто, для здійснення перевезення вантажів повинен мати напівпричіп, однак, у відповідних графах ТТН № Т-1/11-1-24 від 11.11.2024, № Т-12/11-1-24 від 12.11.2024, № Т-13/11-1-24 від 13.11.2024, які містяться в матеріалах справи на підтвердження перевезення первинних документів в межах Договору № 24-09-2024 від 24.09.2024, відсутні (не зазначено) відомості (інформація) про напівпричіп, який використовувався для забезпечення перевезення вантажів. Також відповідач зазначає про подання останньої звітності ФОП ОСОБА_2 за 2021 рік, а також, що повідомлення про наявність об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма № 20-ОПП) взагалі не подавались.
Відповідач зазначає, що ТОВ фірма «КАСКАД» відноситься до великих платників податків, тому первинні та зведені облікові документи повинні бути складені в електронній формі. В повідомленні про неможливість вивезення первинних документів, платник не зазначає інформацію про електронні документи та електронний документообіг, за допомогою якого підприємством здійснюється бухгалтерський та податковий облік. ТОВ фірма «КАСКАД» не повідомляє про місце розташування електронних носіїв (серверів, тощо) та неможливість їх вивезення. Акт приймання-передачі документів містить інформацію щодо переданого архіву первинної документації за період з 01.07.2018-30.09.2023 на електронному носії /архів бухгалтерської програми 1С. Тобто, з метою передачі архів первинної документації мав копіюватися ТОВ фірма «КАСКАД» на невизначений електронний носій.
Відповідач вказує, що ТОВ фірма «КАСКАД» до повідомлення від 27.06.2025 та до позову не надано:
- документів щодо проведення інвентаризації втрачених первинних документів, знищення майна;
- актів комісії по факту такої втрати;
- наказ на проведення інвентаризації втрачених первинних документів, призначеної відповідно до Положення № 88;
- акт про результати роботи такої комісії.
Також, відповідач стверджує, що позивачем не надано актів Державної служби України з надзвичайних ситуацій, які б підтверджували суттєве руйнування об`єкта нерухомості, що унеможливлює вжиття заходів для вивезення із зазначеної будівлі первинної документації.
З посиланням на позицію Верховного Суду у постанові від 28.02.2019 № 825/1474/16, відповідач не погоджується зі заявленою позовною вимогою про зобов`язання Східне міжрегіональне управління ДПС застосувати норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, вказуючи про втручання в діяльність державних органів при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, та право переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди наділені лише компетенцією перевіряти уже застосовані норми права та їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.
Засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої нормами підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.
Позивач звертає увагу, що в постанові Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зазначено що території, на яких ведуться (велися) бойові дії, включають території можливих бойових дій та території активних бойових дій.
Позивач підтверджує, що дійсно первинні документи ТОВ фірма “КАСКАД” знаходилися за адресою м. Запоріжжя, бул. М. Примаченко, буд. 11.
З 28.02.2025 та на час розгляду спору, є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі — Перелік № 376), затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786).
На момент виникнення обставин, був чинний та діяв (до 28.02.2025) Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004) (Перелік № 309), згідно якого Запорізька міська територіальна громада з 01.02.2023 включена до зазначеного Переліку № 309 (пункт 1.3 підрозділу 1 Території можливих бойових дій розділу І Території, на яких ведуться (велися) бойові дії), що повністю відповідає вимогам положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 Перехідні положення Податкового кодексу.
Щодо належного оформлення повідомлення про втрату (знищення) та необхідності підтвердження належними (допустимими) доказами обставин втрати (знищення чи зіпсуття) первинних документів та неможливості їх вивезення (пред`явлення), позивач зазначає, що ТОВ фірма “КАСКАД” було подано повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25 про застосування норм підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, на яке відповіддю №3081/6/32-00-07-08 від 15.07.2025 Східне міжрегіональне управління ДПС зазначало лист від 27.06.2025 №27/06-25 містить посилання на інформацію, що не відноситься до вказаного переліку, а саме: щодо отримання запиту Східного МУ ДПС по роботі з ВПП №1802/6/32-00-07-08 від 07.05.2025, він є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України та, відповідно, не підлягає розгляду.
Наведене стало предметом спору по адміністративній справі № 160/22158/25 (про що зазначено у рішенні вище).
Отже, позивач стверджує, що спір про допустимість форми поданого повідомлення та його змісту не має місця оскільки вирішений в межах справи №160/22158/25.
Позивач вважає, що оскільки відповідач розглянув повідомлення і прийняв рішення по суті, заперечення або незгода зі своїми ж діями дововодять протиправність прийнятого рішення.
Щодо допустимих (розумних) строків для можливості подання повідомлення про втрату (знищення) первинних документів та неможливості їх вивезення (пред`явлення), з посиланням на п.44.5 ст.44 ПК України, позивач зазначає, що з метою забезпечення прав і обов`язків платників податків протягом воєнного стану в Україні, Законом України від 03.03.2022 №2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» доповнено підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктом 69.28, яким визначено порядок подання платником податків повідомлення про втрату (знищення) документів, яка відбулася внаслідок збройної агресії Російської Федерації. При цьому положеннями даного пункту не визначено конкретних термінів для подання такого повідомлення. Таким чином, для підтвердження факту втрати документів, пов`язаної зі збройною агресією РФ повинні застосовуватися спеціальні правила, визначені пп.69.28 п.69 підрозділу 10 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, які не встановлюють строків на подання повідомлення про втрату документів.
Щодо обставин, зазначених в рішенні про підписанта договору від 24.09.2024 №24-09-2024, недоліків ТТН, показників звітності на підтвердження взаємовідносин ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 та інших документів укладених між даними СПД та аналізу їх облікових даних на підставі податкової інформації, позивач аргументує, що головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно – правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим. Верховний Суд неодноразово зазначав, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції.
Крім того, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції. Перевагу необхідно надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту. Первинні документи повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції, зокрема, змісту робіт, послуг, що надаються, тощо. При цьому, наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо із інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.
При цьому, на думку позивача контролюючий орган має оцінювати виключно обставини втрати документи, а не діяльність договірної сторони.
Позивач зазначає, що правовідносини контрагента із третіми особами, з якими позивач не укладав господарські договори, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для прийняття необґрунтованих висновків. Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагента позивача та третіх осіб, як на підставу для прийняття безпідставного рішення, є необгрунтованим, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей та іншого. Також відсутні факти визнання недійсними установчих документів контрагентів, також відсутні обвинувальні вироки суду, якими були б засуджені винні особи за створення фіктивного підприємства чи видачу податкових накладних від цих підприємств, не здобуто доказів наявності протиправного умислу в самого позивача.
Разом з тим, з посиланням на правові висновки Верховного Суду у постановах від 18.03.2021 у справі № 280/4057/19, від 11.09.2023 у справі № 420/14943/21, позивач зазначає, що посилання відповідача на встановлений абзацом 2 пункту 85.2 статті 85 ПК України для великого платника податків обов`язок на запит контролюючого органу надати посадовим (службовим) особам всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, також в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», копії яких створюються ним в електронній формі, зокрема з первинних документів, жодним чином не впливає на можливість застосування до позивача положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. При цьому, обов`язок платника податків створити копії документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки в електронній формі, не є тотожним обов`язку складати первинні документи в електронній формі.
Щодо ненадання ТОВ фірма «КАСКАД» до повідомлення від 27.06.2025 та до позову:
- документів щодо проведення інвентаризації втрачених первинних документів, знищення майна;
- актів комісії по факту такої втрати;
- наказ на проведення інвентаризації втрачених первинних документів, призначеної відповідно до Положення № 88;
- акт про результати роботи такої комісії, позивач наголошує, що повідомлення відповідає вимогам підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в той же час обов`язок доведення відсутності підстав для відмови в застосуванні вищезазначених положень покладається на відповідача, крім того зазначаючи про відсутність даних документів відповідач жодним чином не зазначає, як і яким чином дані документи спростують або доведуть факт знищення документів під час ракетного обстрілу.
Крім того, позивач наполягає на зазначеному і у позові та звертає увагу, що залишки знищеного майна було утилізовано.
З посиланням на судові рішення по адміністративній справі № 160/22158/25, позивач зазначає про відсутність підміни функції та компетенції державних органів (суб`єктів владних повноважень) при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, при формуванні позовних вимог, оскільки вимоги сформовано з огляду на невиконання відповідачем судових рішень, які набрали законної сили, по адміністративній справі №160/22158/25. Такий спосіб відновлення порушеного права позивача є належним, адже виключатиме подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення суду не виникатиме необхідності у повторному зверненні до суду, натомість здійснюватиметься примусове виконання прийнятого рішення.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше:
2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю, відповідно до статей 39 і 39-2, пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу;
1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту;
1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту;
1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.
Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).
За приписами пункту 44.5 статті 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який в подальшому на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжувався та станом на час розгляду справи триває.
Згідно з положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.
Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями рф, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.
У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).
Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.
Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.
Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.
Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.
Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.
Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.
У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України".
Відтак, підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України також установлено дві обставини, за яких до платника податків можуть бути застосовані визначені вказаним підпунктом спеціальні правила: втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів та/або неможливість вивезення первинних документів в зв`язку із знаходженням їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації.
Таким чином, при розгляді спору в цій адміністративній справі досліджується саме втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Фірма «КАСКАД» керуючись п.п.69.28. п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, подано повідомлення вiд 27.06.2025 №27/06-25 (вх. №5797/6 вiд 27.06.2025) про втрату первинних документів фінансово-господарської діяльності за період 01.07.2018 по 30.09.2023.
У відповідь на повідомлення отримано лист №3081/6/32-00-07-08 від 15.07.2025, яким Східне МУ ДПС по роботі з ВПП, повідомило, що лист від 27.06.2025 №27/06-25 не відповідає вимогам чинного законодавства України та, відповідно, не підлягає розгляду.
Вважаючи протиправною бездіяльність Східного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків в неприйнятті рішення, передбаченого підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, позивач звернувся до суду 31.07.2025 з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 по справі №160/22158/25 ухвалено визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та зобов`язано останнього застосувати норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «КАСКАД» на підставі повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 року у справі №160/22158/25, в частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків застосувати норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “КАСКАД” на підставі повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25 – скасовано та в цій частині ухвалено нову постанову про:
- зобов`язання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків розглянути по суті повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «КАСКАД» від 27.06.2025 №27/06-25 про втрату документів за період з 01.07.2018 по 30.09.2023 та прийняти рішення відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України;
- в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 року у справі №160/22158/25 залишено без змін.
Отже, рішення суду по адміністративній справі №160/22158/25 набрало законної сили та підлягає виконанню.
Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Відтак, при розгляді цієї адміністративної справи суд враховує обставину, що встановлено в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 року по справі №160/22158/25, а саме: «Відтак, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачем дотримано вимоги підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України щодо покладеного на нього обов`язку.
У свою чергу, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не було прийнято рішення по суті поданого позивачем повідомлення.
Посилання відповідача на лист №3081/6/32-00-07-08 від 15.07.2025 як на прийняте рішення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки у вказаному листі зазначено те, що подане позивачем повідомлення не підлягає розгляду через наявність у ньому інформації, що не відноситься до інформації, зазначеній в підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.
Тобто, фактично повідомлення позивача від 27.06.2025 про втрату документів контролюючим органом розглянуто не було, вмотивованого рішення по суті поданого позивачем повідомлення контролюючим органом прийнято не було.
Отже, за встановлених обставин суд апеляційної інстанції вважає можливим погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних відносинах відповідачем було допущено протиправну бездіяльність в питанні розгляду повідомлення позивача про втрату документів.»
Тобто судом апеляційної встановлено відповідність подання ТОВ фірма «КАСКАД» вимогам підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України для можливості звернення до контролюючого органу.
Разом з тим, суд бере до уваги, що відповідач стверджує на необхідності подання ТОВ фірма «КАСКАД» повідомлення, а не відповіді на запит контролюючого органу, проте, за змістом відзиву та доданих документів визнає подачу позивачем саме повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 у справі №160/22158/25 (вх. 1193/5 від 13.02.2026), за результатами розгляду повідомлення ТОВ фірма «КАСКАД»(код ЄДРПОУ 23934596) від 27.06.2025 №27/06-25 (вх. №5797/6 від 27.06.2025) про втрату документів за період з 01.07.2018 по 30.09.2023, з урахуванням наявних листів (відомостей) та обставин, встановлених по справі №160/22158/25 прийнято рішення, яким відмовлено у застосуванні норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України до ТОВ фірма «КАСКАД» на підставі повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25.
Як встановлено судом, повідомлення, щодо якого контролюючим органом прийнято оскаржуване рішення, містить інформацію та докази, того, що 10.12.2024 року, приблизно о 15:00 під час ворожого обстрілу було пошкоджено, частково зруйновано нежиле приміщення яким користувався Виконавець для зберігання та опрацювання належних ТОВ фірма “КАСКАД” господарських документів, отриманих на юридичний аналіз на відповідність діючому законодавству України, згідно Акту приймання-передачі від 11.11.2024 р., на підставі договору про надання юридичних послуг, здійснення юридичного аудиту, правової оцінки діяльності та зберігання документів №24-09-2024 від 24.09.2024 р.
За фактом обстрілу рф до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального провадження 22024080000001815 ст. 438 ч.2 КК України. 
Також, наявні довідка Державної служби з надзвичайних ситуацій від 16.04.2025, протокол прийняття заяви від 11.12.2024 р., у відповідності до поданої заяви про залучення до провадження, як потерпілого, від 11.12.2024 р., постанова слідчого від 14.04.2025р., що підтверджують факт обстрілу та руйнування приміщення, зокрема того, що було орендовано виконавцем.
Як вбачається з матеріалів справи, на замовлення виконавця первісну документацію переміщено до м. Запоріжжя, бул. Марії Примаченко (Маяковського), 11.
Суд відзначає, що однією з підстав, що надають платнику звернутися за застосуванням підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України є втрата документів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.
Запорізька міська територіальна громада з 01.02.2023 включена до Переліку від 28.02.2025 №376 
Суд при оцінці вмотивованості оскаржуваного рішення, виходить з того, що положеннями підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган.
Як зазначено у рішенні вище та встановлено у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 по справі №160/22158/25, позивачем дотримано покладені на нього обов`язки підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, відтак суд відхиляє посилання Відповідача щодо місцезнаходження Позивача, як обов`язкову обставину для можливості звернення до контролюючого органу.
Факт обстрілу та знищення приміщення в якому зберігались первинні документи ТОВ Фірма “КАСКАД” передані на опрацювання виконавцем контролюючим органом не спростовано.
Разом з тим, стверджуючи, що позовна заява ТОВ фірми «КАСКАД» не містить обґрунтувань та доказів щодо ведення останнім діяльності саме на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, а його зареєстрованою податковою адресою є м.Дніпро, вул.Гаванська, буд. 4, відповідач залишає поза увагою, що і податкова адреса позивача за територіальним розташуванням неодноразово потерпала від наслідків збройної агресії Російської Федерацієї.
Стосовно строку звернення позивача з повідомленням, слід зазначити наступне.
Згідно п.44.5 ст.44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.
Поряд з цим, з метою забезпечення прав і обов`язків платників податків протягом воєнного стану в Україні, Законом України від 03.03.2022 №2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» доповнено підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктом 69.28, яким визначено порядок подання платником податків повідомлення про втрату (знищення) документів, яка відбулася внаслідок збройної агресії Російської Федерації. При цьому положеннями даного пункту не визначено конкретних термінів для подання такого повідомлення.
Відтак для підтвердження факту втрати документів, пов`язаної зі збройною агресією РФ застосовуються виключно спеціальні правила, визначені пп.69.28 п.69 підрозділу 10 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, які не встановлюють строків на подання повідомлення про втрату документів.
Суд також, звертає увагу, на посилання відповідача в оспорюваному рішенні відносно недоліків договору №24-09-2024 від 24.09.2024 р. та доданих до нього документів.
Згідно наявних матеріалів у справі, вищезазначений правочин не містить ознак нікчемності, не визнавався недійсним, докази звернення з відповідними позовами до суду Відповідачем чи іншими зацікавленими сторонами до матеріалів справи не надано.
Так, суд вважає, що контролюючим органом неналежним чином виконано обов`язки покладені пп.69.28 п.69 підрозділу 10 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо видання вмотивованого рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.
Тобто, законодавець передбачив, що будь-яка підстава має бути підтверджена доказами, в свою чергу ні спірне рішення не містить додатків, ні відзив на позовну заяву, ні матеріали справи, які б підтверджували підстави покладені в основу спірного рішення.
Суд акцентує увагу, що під час розгляду справ даної категорії досліджуються не лише обставини, а й докази, що їх підтверджують, формуючи такий складний механізм законодавець створив певний баланс, який повною мірою та згідно наявних можливостей розподіляє тягар доказування, при цьому на контролюючий орган, як на орган влади покладені обов`язки, лише у разі прийняття рішення про відмову, відтак у разі застосування положень пп.69.28 п.69 підрозділу 10 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України контролюючий орган звільняється від обов`язків доведення обґрунтованості застосування вищезазначених положень.
Таким чином, інші підстави в спірному рішенні судом відхиляються, оскільки не підтверджені належними доказами в момент прийняття спірного рішення.
Отже, суд висновує, що Позивачем, виконано всі дії, які передбачені підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а судом перевірено дотримання Позивачем вимог встановлених вищезазначеним підпунктом, наведені Відповідачем підстави, що покладені в основу оскаржуваного рішення не підтверджені жодним доказом, судом не встановлено жодного додатку зокрема до спірного рішення, який би надав можливість перевірити обґрунтованість зазначених підстав.
Щодо заявлених позовних вимог зобов`язального характеру та ефективного способу захисту прав позивача у межах спірних правовідносин суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Спір стосовно бездіяльності відповідача відносно поданого повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25 вже був предметом розгляду в межах адміністративної справи №160/22158/25.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Проте, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988), встановлено, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців.
Закон вимагає, щоб він був доступний для особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї, та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. В національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гавенда проти Польщі» від 14.03.2002).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №802/1286/18-а.
Суд враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №806/2978/17, від 16.05.2019 у справі № 812/1312/18, від 14.08.2019 у справі №0640/4434/18 та від 23.01.2020 у справі №0840/2979/18 тощо, відповідно до якої критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постановах від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 2.07.2019 у справі № 48/340, від 19.05.2020 у справі №916/1608/18, право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
З огляду на визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України №1118/6/32-00-51-02-07 від 10.03.2026, а також з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача застосувати до ТОВ фірма “КАСКАД” норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.
При вирішенні справи суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справах “Проніна проти України” (пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа “Проніна проти України”, рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову повністю.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2662грн. 40коп., тому, зважаючи на повне задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662грн. 40коп.
Керуючись статтями 2, 9, 72-78, 139, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “КАСКАД” до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про відмову у застосуванні положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України №1118/6/32-00-51-02-07 від 10.03.2026р. 
Зобов`язати Східне міжрегіональне управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “КАСКАД” норми підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України на підставі повідомлення від 27.06.2025 №27/06-25 (вх.№5797/6 від 27.06.2025) за період з 01.07.2018р. по 30.09.2023р.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м.Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 57; код ЄДРПОУ 43698079) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “КАСКАД” (49127, м.Дніпро, вул.Гаванська, буд.4; код ЄДРПОУ 23934596) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В. Луговська