Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 р. Справа № 520/28800/25 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у невиплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Військовою частиною НОМЕР_1 протиправно не виплачується грошова винагорода відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» за поданою представником позивача заявою. Вважає, що відповідає критеріям, визначеним вказаною постановою, а невиплата грошової винагороди є порушенням її законних прав. 
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі, запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копію ухвали про відкриття провадження надіслано представникам сторін та ними отримано.
Представником відповідача надіслано відзив на позов разом з доданими до нього документами, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про правомірність невиплати спірної грошової винагороди позивачу, оскільки за поданою заявою про її виплату триває перевірка відповідності позивача умовам виплати винагороди. Вказує на відсутність підстав для зобов`язання відповідача виплатити спірну грошову винагороду, оскільки за приписами п.3 Окремого доручення №5601/уд від 26.09.2025 наказ про її виплату видається командиром військової частини на підставі висновку Комісії після здійснення нею попередньої перевірки законності нарахування винагороди.
Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.
За матеріалами справи ОСОБА_1 на час звернення до суду з позовом у цій справі проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 приймала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держав зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в період з 27.11.2022 по 16.05.2023, з 09.06.2023 по 19.08.2023, з 30.08.2023 по 07.10.2023, з 23.10.2023 по 10.12.2023, з 16.12.2023 по 18.03.2024, з 04.05.2024 по 04.07.2024, з 10.07.2024 по 24.12.2024, з 09.01.2025 по 18.02.2025, з 06.06.2025 по 16.07.2025, що підтверджується довідкою №1575/391 від 17.07.2025.
20.08.2023 позивач під час виконання бойового завдання отримала поєднані вогнепальні осколкові поранення голови, грудей, кінцівок. Сліпе поранення м`яких тканин щічної ділянки справа, бокової поверхні шиї справа, дотичні поранення правого та лівого плеча бокової поверхні молочної залози зліва, сліпе поранення 2-го пальця лівої кисті.
25.07.2025 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Трунілова Я.О. звернулась до Військової частини НОМЕР_2 заявою щодо отримання одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ № 153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національної гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Листом № 1571/11701 від 11.09.2025 Військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача, що станом на 10.09.2025 триває збір необхідних документів на ОСОБА_1 для подання на розгляд «Комісії з перевірки документальних підстав для включення військовослужбовців до наказу на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах 1 мільйон гривень особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України у підпорядкованих військових частинах Військової частини НОМЕР_3 » (а.с. 9).
Листом № 1571/13809 від 06.10.2025 Військова НОМЕР_4 повідомила позивача, що з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за №153, Окремого доручення Міністра оборони України № 5601/уд від 26.09.2025, оскільки ОСОБА_1 з 18.02.2025 по 06.06.2025 проходила військову службу в інших військових частинах, командуванням Військової частини НОМЕР_1 зроблено відповідний запит за попереднім місцем служби ОСОБА_1 на отримання довідок за формою Додаток 1 та Додаток 2 до Окремого доручення з метою з`ясування інформації: чи притягувалася за вказаний період військової служби ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, та з метою документального підтвердження про невиплату винагороди за всіма попередніми місцями проходження служби (а.с. 5-6).
Вважаючи протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у невиплаті одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у цій справі.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
У подальшому Указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 за №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ), норми якого суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
За змістом частин 1, 3 ст.1 Закону№2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною 6 ст.2 Закону №2232-XII визначені види військової служби, зокрема, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також інші види.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.14 ст.2 Закону №2232-XII).
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону 2232-ХІІ, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
11.02.2025 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», пунктом 2 якої затверджений Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану та форму контракту про проходження громадянами України віком від 18 до 25 років військової служби у Збройних Силах України, Національній гвардії України та Державній прикордонній службі України на посадах осіб рядового складу (далі - Постанова №153).
Пунктом 3 цієї Постанови установлено, що учасникам експериментального проекту є, зокрема: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу.
Відповідно до пункту 4 Постанови №153 особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
На виконання Постанови КМУ №153 від 11.02.2025 Міністром оборони України видано Окреме доручення від 26.09.2025 за №5601/уд, яким визначено алгоритм дій щодо отримання відповідних документів, які підтверджують право військовослужбовця на отримання грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, та порядок виплати такої винагороди (шляхом внесення змін до наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу).
Також в Окремому дорученні зазначено, що виплата винагороди військовослужбовцям проводиться за місцем проходження служби.
Судом встановлено, що згідно з обліково-послужною карткою ОСОБА_1 у віці до 25 років (21 рік) призвана по мобілізації для проходження військової служби під час воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 , брала безпосередню участь у бойових діях в районі ведення воєнний (бойових) дій у кількості, що становить більше ніж 6 місяців (679 днів), що також підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 №1571/19276 від 27.11.2025.
20.08.2023 ОСОБА_1 отримала поранення (довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 5972 від 14.10.2023.
Разом з цим, у відзиві на позов відповідач вказує, що додаток № 1 до довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях №1571/19276 від 27.11.2025 містить відомості про наявність одного випадку притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, зафіксованого станом на 24.11.2025.
Так, судом досліджено надану відповідачем до матеріалів справи довідку №1571/19276 від 27.11.2025 та встановлено, що додаток № 1 до неї у п. 2 містить запис такого змісту: станом на 24 листопада 2025 року за сержантом ОСОБА_1 : випадків притягнення до кримінальної відповідальності: обліковано у кількості 1 випадок скоєння самовільного залишення частини.
Проте суд звертає увагу, що згідно з п.14 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу України притягнення до кримінальної відповідальності – це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.278 Кримінального процесуального кодексу України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідачем не надано до суду доказів притягнення позивача до кримінальної відповідальності (повідомлення позивачу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення).
Натомість позивачем з позовом подано витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», за змістом якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 16.07.2025 є особою стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості, відомості про розшук ВІДСУТНІ.
Отже, як станом на дату звернення позивача із заявою щодо отримання одноразової грошової винагороди (25.07.2025) відповідно до Постанови КМУ № 153, так і станом на 24 листопада 2025 року факту притягнення позивача до кримінальної відповідальності не встановлено.
Стосовно аргументу відповідача про «триваючу перевірку», суд зауважує, що заяву про виплату позивач подав 25.07.2025, станом на час розгляду справи таку не завершено.
Суд наголошує, що експериментальний проект, запроваджений Постановою №153, має на меті саме підвищення мотивації та соціальний захист молодих військовослужбовців. Надмірний формалізм та затягування процедур перевірки нівелює мету прийнятого акта уряду. 
Станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду жодних доказів наявності обставин, які б виключали право позивача на виплату (доказів притягнення до кримінальної відповідальності чи адміністративної відповідальності за вчинення військового правопорушення, та дисциплінарної відповідальності).
Неможливість виплати позивачу грошової винагороди відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» відповідачем не доведено.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що позивачем дотримані визначені Постановою №153 умови для отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн, а саме: 1) прийнятий на військову службу під час воєнного стану у віці до 25 років; 2) проходив військову службу станом на дату набрання чинності Постановою №153; 3) брав безпосередню участь у бойових діях сукупно не менше шести місяців; 4) не притягнутий до кримінальної відповідальності чи адміністративної відповідальності за вчинення військового правопорушення, та дисциплінарної відповідальності.
А тому тривала відсутність рішення про нарахування винагороди після звільнення позивача зі служби за наявності всіх підтвердних документів про участь у бойових діях свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Суд ураховує, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» з покладенням на відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплату позивачу такої грошової винагороди.
Отже, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки згідно з п.13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від його сплати.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 за № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.