30.06.2026 
Справа № 696/619/26 
Провадження № 2/696/501/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 червня 2026 року   м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді    Білопольської Н.А.,
за участю секретаря судового засідання Волощенко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 24 600,00 грн боргу за кредитним договором з підстав порушення позичальником умов укладеного договору.
Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 21 квітня 2025 року укладено договір № 5477738, який підписаний електронним підписом, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 5 000,00 грн строком на 360 днів.
28 листопада 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 28-11/25/Л, у відповідності до умов якого ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 5477738. 
Оскільки відповідач не виконує умови договору, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24 600,00 грн, що включає заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 5 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 10 045,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 6 555,00 грн, заборгованість за комісією – 500,00 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами – 2 500, 00 грн, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн та за надання професійної правничої допомоги в сумі 13 000,00 грн.
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 18 травня 2026 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. У пред`явленому позові директор ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я. заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила провести розгляд даної справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем її проживання та через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. 
Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
За згодою сторони позивача суд проводить заочний розгляд справи в порядку, передбаченому гл. 11 розділу III ЦПК України, та ухвалює заочне рішення.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань.
21 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 22679 підписала анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІКС ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с. 18 (на звороті)).
Водночас 21 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 94945 підписала договір № 5477738 про надання коштів на умовах споживчого кредиту строком на 360 днів, додаток № 1 до договору - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та додаток № 1 до договору - інформаційне повідомлення (а.с. 7-13, 16, 17).
Водночас ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 22679 підписала паспорт споживчого кредиту - інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), згідно з яким відповідач була обізнана про умови кредитування, що передує укладенню кредитного договору (а.с. 17 (на звороті) - 18).
ОСОБА_1 21 квітня 2025 року отримала грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. Видача коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи іРаy.ua на номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 717881199, що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» № 1-0112 від 01 грудня 2025 року (а.с. 21 (на звороті)).
Із довідки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» № 28-11/25Л від 05 грудня 2025 року вбачається, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 5477738, 21 квітня 2025 року отримала кошти в сумі 5 000,00 грн (а.с. 22).
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором № 5477738 від 21 квітня 2025 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 18 045,00 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 5 000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами – 10 045,00 грн, заборгованості по комісії за надання кредиту – 500,00 грн, заборгованості за штрафними санкціями – 2 500, 00 грн (а.с. 23-24).
28 листопада 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 28-11/25/Л, з додатками, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (факторові) право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб — боржників, включаючи суму основного зобов`язання (залишок по кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту та/чи проценти за користування кредитом), неустойку (штраф/пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платажі згідно кредитних договорів (за наявності), право на одержання яких належало клієнту. За умовами договору факторингу до фактора перейшли права клієнта як первісного кредитора за кредитними договорами в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (а.с. 25 (на звороті) - 29).
Водночас 31 березня 2026 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено додаткову угоду № 1 до договору факторингу № 28-11/25/Л від 28 листопада 2025 року (а.с. 30).
Із наданої платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 582480001 від 28 листопада 2025 року вбачається, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перерахувало на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кошти в сумі 2 985 965,68 грн, за договором факторингу № 28-11/25/Л від 28 листопада 2025 року (а.с. 31).
Як вбачається із акту прийому-передачі реєстру боржників для друку за договором факторингу № 28-11/25/Л від 28 листопада 2025 року, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» боржників в кількості 2 735 на загальну суму заборгованості 42 115 545,31 грн (а.с. 31 (на звороті)).
Відповідно до витягу з реєстру боржників для друку від 28 листопада 2025 року до договору факторингу № 28-11/25/Л від 28 листопада 2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 5477738 на суму 18 045,00 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 5 000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами – 10 045,00 грн, заборгованості по комісії – 500,00 грн, заборгованості по штрафах/пені – 2 500,00 грн (а.с. 35).
За розрахунком заборгованості ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за договором № 5477738 від 21 квітня 2025 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 24 600,00 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 5 000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 10 045,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 6 555,00 грн, заборгованості по комісії в сумі 500,00 грн, заборгованості за пенею/штрафами – 2 500, 00 грн (а.с. 25).
Вищевказаний кредитний договір містить повну інформацію щодо особи позичальника, її персональні дані, номер мобільного телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. 
Позивач доводить, що має місце порушення позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. 
В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. 
Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). 
У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Водночас одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
Так, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. 
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Таким чином, право вимоги за кредитним договором № 5477738 від 21 квітня 2025 року, укладеним між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і відповідачем ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС».
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала своїх зобов`язань після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила платежів для погашення заборгованості за договором та на час розгляду справи не спростувала вказані позивачем розрахунки розміру заборгованості, зокрема, з призми суми сплачених нею коштів у рахунок погашення основних зобов`язань за тілом кредиту і процентами, комісією, що вплинуло б на розмір заборгованості. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості за договором підлягає до задоволення в частині тіла кредиту в сумі 5 000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 10 045,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги) – 6 555,00 грн, заборгованості за комісією в сумі 500,00 грн, що в загальному розмірі становить 22 100,00 грн 
Щодо позовної вимоги про стягнення пені та/або штрафу в сумі 2 500,00 грн, слід зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Водночас ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем);
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок щодо аналізу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року в справі № 910/10901/23, який у відповідності до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при застосуванні відповідних норм права.
Згідно з правовим висновком, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23, дія п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України розповсюджується на кредитний договір. 
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом цієї справи. 
За таких обставин нарахування позивачем пені та/або штрафу в сумі 2 500,00 грн є безпідставним та неправомірним, відтак позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. 
Щодо стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 13 000,00 грн, суд зазначає таке. 
За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року з додатками: прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений рішенням загальних зборів № 01-12/2025 від 01 грудня 2025 року; заявку на надання юридичної допомоги № 1962 від 02 березня 2026 року; витяг з акту № 31 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2026 року (а.с. 38 (на звороті) - 42).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
У постанові від 19  лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст.141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.  
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. 
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
З огляду на характер правовідносин у цій справі, яка є малозначною, суд дійшов висновку, що витрати позивача за надання професійної правничої допомоги підлягають стягненню у розмірі 3 000,00 грн, оскільки витрати саме на вказану суму є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатським об`єднанням обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. 
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підлягають частковому задоволенню, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог, - 2 391,83 грн (22 100,00 х 2 662,40 / 24 600,00)   На підставі ст.ст. 509, 611, 615, 625, 626, 627, 634, 1054, 1077, 1082ЦК України, п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», керуючись 10, 12, 13, 19, 89, 137, 141, 259, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 22 100 (двадцять дві тисячі сто) грн 00 коп заборгованості за договором № 5477738 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21 квітня 2025 року, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 10 045 (десять тисяч сорок п`ять) грн 00 коп, заборгованості за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги) – 6 555 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 00 коп, заборгованості за комісією за надання кредиту в сумі 500 (п`ятсот) грн 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 391 (дві тисячі триста дев`яносто одна) грн 83 (вісімдесят три) коп.
В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», юридична адреса: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150; ЄДРПОУ: 42640371. 

Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 виданий Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області 21 січня 2005 року; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя       Н.А. Білопольська