Справа № 515/767/26
Провадження № 3/515/1349/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Димитров Донецької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про працевлаштування відсутні, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 31 березня 2009 року Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.5 ст. 126, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 13 квітня 2026 року о 18 годині 20 хвилин по автодорозі Одеса-Рені 143 км+930 м в районі м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області керував автомобілем марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився з застосування приладу «DRAGER» на місці зупинки, проба позитивна – 1,91 проміле. Своїми ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, 13 квітня 2026 року о 18 годині 20 хвилин по автодорозі Одеса-Рені 143 км+930 м в районі м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, будучи позбавленим такого строком на три роки, повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України та допустив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 13 квітня 2026 року о 18 годині 20 хвилин по автодорозі Одеса-Рені 143 км+930 м в районі м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 та здійснюючи маневр обгону автомобіля марки «Daf» з державним номерним знаком НОМЕР_3 з напівпричепом марки «Ali Riza Usta» реєстраційний номер НОМЕР_4 , не переконався, що зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого обганяє, повернутися на займану смугу руху, внаслідок чого допустив бокове зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.14.2 «б» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.
Крім того, 13 квітня 2026 року о 18 годині 20 хвилин по автодорозі Одеса-Рені 143 км+930 м в районі м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України та допустив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
За вказаними діями на ОСОБА_1 складено чотири протоколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126, ст.124, ст.122-4 КУпАП та до суду надійшли чотири справи № 515/766/26 (провадження № 3/515/1348/26), № 515/767/26 (провадження № 3/515/1349/26), № 515/769/26 (провадження № 3/515/1353/26), №515/768/26 (провадження № 3/515/1352/26), які підлягають об`єднанню в одне провадження за справою № 515/767/26 (провадження № 3/515/1349/26).
У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, клопотань та заяв про відкладення слухання справи до суду не надав, представника до суду не направив, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судового виклику рекомендованою поштою з повідомленням за адресою місця проживання, який отриманий ним особисто.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколів про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого.
Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Диспозиція ст. 130 КпАП України відсильна, що зобов`язує працівників поліції, викладаючи суть адміністративного правопорушення у точній відповідності ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначати в протоколі, на підставі яких ознак представником поліції було виявлено стан алкогольного сп`яніння, що саме пропонувалось особі, в якій послідовності, вказати дії, які свідчать про ухилення водія від огляду та які дії свідчать про керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Згідно з п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У п. 1.10 ПДР України зазначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідно до ст.124 КУпАП ознаками вказаного адміністративного правопорушення є порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто данні наслідки повинні знаходиться у причинному зв`язку з правопорушенням.
Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі є необхідним посилання на порушення водієм вимог конкретного пункту ПДР, у даному випадку на п.14.2 «б» цих Правил.
Згідно з п.14.2 «б» Правил дорожнього руху України, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Згідно з ст. 122-4 КУпАП, відповідальність передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Так, положеннями п. 2.10 «а» Правил передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. 

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.5 ст. 126, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, підтверджується:
даними протоколів про адміністративне правопорушення серій ЕПР1 № 640040, ЕПР1 №640360, ЕПР1 № 640067, ЕПР1 № 640083, датованих 13 квітня 2026 року, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП. Заперечень щодо викладених у них обставин та порядку складання правопорушник не зазначив; 
рапортом про надходження повідомлення на лінію 102 про те, що 13 квітня 2026 року о 18 годині 23 хвилини на виїзді в сторону м. Ізмаїла в районі м. Татарбунари Білгород-Дністровського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який допустив зіткнення з автомобілем марки «Daf» з державним номерним знаком НОМЕР_3 та водій якого має запах алкоголю з рота, заявник: ОСОБА_2 ; 
рапортами поліцейських СРПП ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області В. Горінчоя та В.Плачинди про те, що 13 квітня 2026 року під час несення служби на планшетній пристрій надійшло повідомлення зі спецлінії 102 про те, що на виїзді з м.Татарбунари у сторону м. Ізмаїла сталася ДТП без тілесних ушкоджень. Водій автомобіля «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_1 на місці пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомоги пристрою «DRAGER», показник 1,91 проміле алкоголю. Останній не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, оскільки був позбавлений права керування, про що знав. Автомобіль марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 доставлено на штраф майданчик до м. Арцизу; 
результатом тесту водія ОСОБА_1 на алкоголь 1,91 % проміле, датованим 13 квітня 2026 року, проведеного за допомогою спеціального технічного приладу «DRAGER» ALCOTEST 6810, тест № 1723; 
результатом тесту водія ОСОБА_2 на алкоголь 0,00 % проміле, датованим 13 квітня 2026 року, проведеного за допомогою спеціального технічного приладу «DRAGER» ALCOTEST 6810, тест № 1731;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «DRAGER»;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 квітня 2026 року, згідно з яким ОСОБА_1 з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я; 
письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 від 13 квітня 2026 року, де останній показав, що 13 квітня 2026 року близько 18 години 20 хвилин він рухався на робочому автомобіля марки «Daf» з державним номерним знаком НОМЕР_3 з напівпричепом по автодорозі Одеса-Рені з м. Ізмаїла до м. Одеси. В районі с. Спаське його почав обганяти автомобіль білого кольору марки «Volkswagen», водій якого помітив, що назустріч рухалося авто та почав повертатися на свою смугу руху. Останній вискочив на праве узбіччя, вирівняв авто та різко повернув на свою смугу руху, після чого обігнав авто марки «Іveco» та поїхав далі у напрямку м. Татарбунари. Він продовжив рух та м. Татарбунари вирішив зупинити авто «Іveco» та перепитати, чи був він очевидцем події. Вийшов з автомобілів, вони вдвох побачили пошкодження на автомобілі марки «Daf». Потім вони помітили, що на протилежному узбіччі зупинився автомобіль марки «Volkswagen». Підійшовши до водія авта, останній заперечував подію. Він викликав працівників поліції. Претензій до водія «Volkswagen» він немає, оскільки пошкодження незначні (подряпини);
письмовими поясненнями очевидця ОСОБА_3 від 13 квітня 2026 року, згідно з якими 13 квітня 2026 року близько 18 години 20 хвилин він їхав на службовому авто з м.Ізмаїла до м.Одеси по автодорозі Одеса-Рені М-15. В районі с. Спаське подивився у дзеркало заднього виду зліва та побачив, що позаду нього рухався автомобіль марки «Daf» з державним номерним знаком НОМЕР_3 з напівпричепом. Вказане авто обганяв автомобіль марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 білого кольору, водій якого різко почав заїжджати праворуч між його автом та автомобілем марки «Daf», оскільки назустріч рухався транспортний засіб. Після чого автомобіль марки «Volkswagen Passat» з`їхав у праве узбіччя та не припиняючи руху виїхав на автодорогу між його автом та автомобілем «Daf». У подальшому авто з маркою «Volkswagen Passat» виїхало на зустрічну смугу руху, здійснив обгін авта марки «Daf» та поїхав далі в бік м. Татарбунари. Водій автомобіля «Daf» зупинив його та після вони побачили пошкодження на транспортному засобі «Daf». Вони звернули увагу, що водій авта «Volkswagen Passat» під`їхав та став на лівому узбіччі. Підійшовши до нього, останній все заперечував, на що були викликані працівники поліції;
актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13 квітня 2026 року з доставленням авта марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 на штраф майданчик до м. Арцизу;
відеофайлом, збереженим на СД диск, на якому зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлений результат;
постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 05 березня 2026 року у справі № 515/1958/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та без вилучення в оплатний спосіб транспортного засобу.
Наведені докази у своїй сукупності є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.5 ст. 126, ст.122-4, ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 заперечень, зауважень щодо порушень поліцейським законодавства при складанні протоколів, невідповідність внесених до протоколів даних, заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому ст. 267 КУпАП не оскаржував, а тому у суду відсутні підстави для визнання протоколів такими, що складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, протоколи є неупередженими та відповідають дійсним обставинам.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.
Суддя бере до уваги також значну суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 з боку працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.
За підтвердження події і складу адміністративних правопорушень, ОСОБА_1 , з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, підлягає адміністративній відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч.5 ст. 126, ст. 122-4, ст.124 КУпАП.
При визначенні міри адміністративного стягнення, враховую на характер правопорушень, обставини справи щодо місця, часу правопорушень, і їх наслідків, ступінь вини правопорушника. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не встановлено.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З метою виховання правопорушника, на запобігання вчиненню нових правопорушень, як ним самим, так і іншими особами, вважаю за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Щодо призначення додаткового стягнення ОСОБА_1 у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, зазначаю таке.
Згідно з ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.
Згідно з копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 автомобіль марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 зареєстрований 17 вересня 2025 року за ОСОБА_1 .
Як зазначає Європейський суд з прав людини у справі «Ismayilov проти росії» (заява №30352/03, §38, рішення від 16 листопада 2008 року), при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Враховуючи вид і розмір основного та обов`язкового додаткового адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, та в межах наданих законом дискреційних повноважень, вважаю, що у даному випадку накладення на ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу становитиме невиправданий і надмірний особистий тягар для такої особи, через що не відповідатиме меті, визначеній ст.23 КУпАП.
Так, особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначене адміністративне стягнення, необхідне й достатнє для її виховання та запобігання нових правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, накладене судом стягнення повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх суспільної шкідливості та обставинам, що впливають на визначення стягнення.
У даному випадку, суддя вважає, що накладення додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу може призвести до неправомірного втручання в гарантоване ст.41 Конституції України право особи володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, створивши для неї особистий та надмірний тягар, а також вплинути на права і законні інтереси членів його сім`ї чи близьких осіб.
Враховуючи викладене, суддя вважає, що в даному випадку до правопорушника недоцільно з точки зору пропорційності застосовувати додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, яке за ч.2 ст.130 КУпАП також не є обов`язковим.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60грн.
Керуючись ст.36, 40-1, 283, 284, 287, КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Справи № 515/766/26 (провадження № 3/515/1348/26), № 515/767/26 (провадження №3/515/1349/26), № 515/769/26 (провадження № 3/515/1353/26), №515/768/26 (провадження № 3/515/1352/26) об`єднати в одне провадження за справою № 515/767/26 (провадження №3/515/1349/26).
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126, ст.122-4, ст.124 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення:
за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі грн 00 к.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу;
за ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 к.) в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу;
за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят грн 00 к.);
за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400,00 грн (три тисячі чотириста грн 00 к.).
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 к.) в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою суду, враховуючи невідбуте стягнення, накладене на ОСОБА_1 постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 05 березня 2026 року, остаточно накласти на ОСОБА_1  стягнення у виді штрафу у розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років 8 місяців 15 днів та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Адміністративний штраф стягнути за реквізитами: Одеська область, отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, код ЄДРПОУ: 37607526, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку:UA848999980313080149000015001, код КДБ: 21081300.
Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60 к.) за наступними реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA9089 99980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя В.О. Луцюк