Справа № 682/923/26
Провадження № 2/682/928/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Матвєєвої Н.В.
з участю секретарки судових засідань Кисельової А.М.
розглянувши у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 30.04.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір про споживчий кредит № 181408.
Відповідно до умов договору кредитодавець надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 6945 грн. у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну карту позичальника, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним в порядку та строки, визначені договором.
ТОВ «ФК «Кредіплюс» умови договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти. Однак, відповідачка своїх зобов`язань з повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконала.
10.10.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №10102025, згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «ФК «Кредіплюс», в тому числі щодо ОСОБА_1 .
На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за кредитним договором не погашає, що є порушенням прав ТОВ «Юніт Капітал», у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості за вказаним договором у розмірі 12371,70 грн, яка складається з: 6945 грн заборгованості за тілом кредиту, 3725,70 грн заборгованості за відсотками, 501 грн заборгованості за комісією, 1200 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), а також понесені судові витрати.
Ухвалою судді від 10.04.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою суду від 12.05.2026 року за клопотанням представника позивача витребувано докази від АТ КБ «Приват Банк» щодо переказу грошових коштів ОСОБА_1 на виконання умов договору про споживчий кредит № 181408.
У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, у разі неявки відповідачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку на підставі положень, передбачених ст. 280-289 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. 
Судом встановлено, що 30.04.2025 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ФК «Кредіплюс» із заявою про видачу кредиту №100819906, у якій просила ТОВ «ФК «Кредіплюс» на підставі договору видати їй кредит в розмірі 6945 грн. строком на 84 днів. Заява на видачу кредиту містить персональні дані ОСОБА_1 , контактну інформацію, основні параметри кредиту. Інформацію стосовно розміру кредиту, строку його повернення, узгоджений сторонами графік платежів було доведено відповідачці також у паспорті споживчого кредиту. Заява на видачу кредиту та паспорт споживчого кредиту підписані позичальником ОСОБА_1 30.04.2025 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 3b038498.
30.04.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір про споживчий кредит № 181408, який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором «d3b1e5e9». Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за його надання, комісію за управління та обслуговування кредиту, а також проценти за користування ним, виконати інші зобов`язання передбачені договором (п. 2.1 Договору індивідуальна частина).
Сума кредиту становить 6945 грн та надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 5000,40 грн на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 ; у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості за комісією за надання кредиту, розрахованої за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту, яка сплачується за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту (п. 2.2.1, 2.5 Договору індивідуальна частина). Строк кредитування 84 днів з 30.04.2025 по 23.07.2025 (п. 2.6 Договору індивідуальна частина). Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 360% річних (п.2.3 Договору індивідуальна частина). Денна процентна ставка 5676,30% (п.2.7.1 Договору індивідуальна частина). Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні (п. 2.6.1 Договору індивідуальна частина).
Відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів інформації, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у АТ КБ «ПриватБанк» емітовано карту № НОМЕР_3 хх-хххх-3716. З виписки по картковому рахунку вбачається факт зарахування 30.04.2025 грошових коштів у розмірі 5000,40 грн.
Як вбачається з картки обліку виконання договору № 181408 від 30.04.2025 ОСОБА_1 станом на 23.07.2025 має заборгованість за договором про споживчий кредит у загальному розмірі 12371,70 грн, з яких: 6945 грн заборгованості за тілом кредиту, 3725,70 грн заборгованості за відсотками, 501 грн заборгованості за комісією, 1200 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
10.10.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №10102025, згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «ФК «Кредіплюс», в тому числі щодо ОСОБА_1 за договором № 181408 від 30.04.2025 року.
На підтвердження переходу права вимоги за договором факторингу №10102025 від 10.10.2025 позивачем надано суду копії акту приймання-передачі Реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2025, витягу з додатку № 1 до договору факторингу Реєстр права вимоги від 10.10.2025 та платіжної інструкції № 645 від 14.10.2025 про оплату за відступлення права вимоги.
Як вбачається з витягу з додатку № 1 до договору факторингу №10102025 від 10.10.2025 Реєстр права вимоги № 1, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 181408 від 30.04.2025 у розмірі 12371,70 грн, з яких: 6945 грн заборгованості за тілом кредиту, 3725,70 грн заборгованості за відсотками, 501 грн заборгованості за комісією, 1200 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 181408 від 30.04.2025 заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.02.2026 року складає: 12371,70 грн, з яких: 6945 грн заборгованості за тілом кредиту, 3725,70 грн заборгованості за відсотками, 501 грн заборгованості за комісією, 1200 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ч. 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Досліджені судом докази вказують на укладення 30.04.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачкою ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №181408, невиконання останньою своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань.
Факт укладення договору про споживчий кредиту відповідачкою не спростовано, як і не надано доказів належного виконання нею взятих на себе зобов`язань.
У спірному зобов`язанні відбулась заміна кредитора відповідно до договору факторингу № 10102025 від 10.10.2025, у зв`язку з чим ТОВ «Юніт Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 181408 від 30.04.2025.
Зважаючи на повне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань з надання відповідачці кредитних коштів, порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язання з їх повернення, позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості за вказаним кредитним договором, яка складається із тіла кредиту у розмірі 6945 грн, заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 3725,70 грн.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки комісії за управління та обслуговування кредиту у розмірі 501 гривень суд зазначає наступне.
Відповідно до укладеного між сторонами договору комісія за управління та обслуговування кредиту це комісія, яку позичальник сплачує на користь кредитодавця, що нараховується за кожний період користування кредитом між датами здійснення чергового платежу згідно графіку платежів (розрахунковий період) за зниженим тарифом. Якщо позичальник порушив (прострочив) строки сплати чергового платежу згідно Графіку платежів, комісія у наступному розрахунковому періоді нараховується за стандартним (базовим) тарифом.
Пунктом 2.4 договору визначено, що знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.
Комісія за управління та обслуговування кредиту є відмінною від комісії за надання кредиту, яка є одноразовою винагородою, що сплачується позичальником за підготовку, організацію та надання кредитодавцем фінансової послуги (кредиту) та встановлена в п. 2.5. Договору.
Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору.
Закон України «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом.
Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 9 грудня 2019 року (справа №524/5152/15-ц), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Як виснував Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Із матеріалів справи слідує, що умовами кредитного договору встановлено зобов`язання ОСОБА_1 сплачувати кредитодавцю комісію за управління та обслуговування кредиту розмір якої визначеного п. 2.4 договору.
Водночас у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена така комісія. Відтак умови кредитного договору про сплату позичальником на користь кредитодавця комісії за управління та обслуговування кредиту у розмірі 501 грн є нікчемними, а тому у задоволенні позовних вимох у цій частині слід відмовити.
Щодо стягнення заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) в розмірі 1200 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки штрафні санкції нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тому на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позивачу у їх стягненні слід відмовити.
Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 10670,70 грн, з яких : 6945 грн, заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 3725,70 грн.
Згідно вимог ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Як убачається з матеріалів позовної заяви позивачем визначено суму понесених судових витрат яка складається із судового збору у розмірі 2662,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Понесення витрат на сплату судового збору підтверджується платіжною інструкцією № 37634 від 08.04.2026, а витрат на професійну правничу допомогу: договором про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 укладеним між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тимошенко та Партнери», додатковою угодою до нього № 25771391915 від 21.01.2026, актом приймання-передачі наданих послуг від 20.02.2026.
З огляду на те, що позов задоволено частково, відповідачка з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами не зверталася, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 2296,32 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6037,50 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З цих підстав позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 509, 526-530, 610, 611, 625, 1048-1054 ЦК України, ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-289 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Юніт Капітал » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Юніт Капітал» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333, код ЄДРПОУ: 43541163) заборгованість за кредитним договором № 181408 від 30.04.2025 року у розмірі 10670,70 грн, судовий збір в сумі 2296,32 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6037,50 грн. 
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, неподані заяви про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі Електронний суд.

Головуючий суддя Н.В.Матвєєва