ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4004/26 Справа № 2-4742/2010 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача    Никифоряка Л.П.,
суддів      Гапонова А.В., Красвітної Т.П.,
за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:
заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,
позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,
відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Славнафта», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Антонюк О.А.
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У грудні 2025року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі – ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», Товариство) звернулося в суд із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах, у справі № 2-4742/2010, з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника – ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 
Існування таких вимог заявник пов`язував із тим, що 25 листопада 2010року ухвалено рішення суду, яким позовні вимоги було задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів у справі на користь ВАТ «КБ «Надра» загальний борг в сумі 67 335,98грн.
Згідно Договору № GL48N718070_Ur_4 про відступлення прав вимоги, укладеного 13 серпня 2020року, право вимоги за Кредитним договором № 8/2007/980-ОМК 40/8 від 07 травня 2007року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «Славнафта» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
З наведених обставин заявник стверджував, що на час звернення до суду всі права кредитора за вищевказаним договором належать ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а тому наявні підстави для заміни стягувача його правонаступником.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025року замінено сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно з Договору № GL48N718070_Ur_4 про відступлення прав вимоги, укладений 13 серпня 2020року у виконавчих листах, у справі № 2-4742/2010 які видавались Соборним районним судом м. Дніпра.
Суд першої інстанції, замінюючи стягувача у виконавчому провадженні, виходив з того, що до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшли права кредитора за кредитним договором № 8/2007/980-ОМК 40/8 від 07 травня 2007року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «Славнафта», з якого на підставі рішення суду у справі № 2-4742/2010, солідарно стягнуто заборгованість за вказаним договором.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
У січні 2026року ОСОБА_2 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025року.
В апеляційній скарзі висловив вимогу про скасування ухвали суду та просив відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчих листах.
Незаконність та необґрунтованість ухвали суду заявник пов`язував з тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен був звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, чого не зробив. 
Вказував, що за відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. 
Наголошував, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2010року у справі про стягнення кредитної заборгованості набрало законної сили 05 грудня 2010року, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплинув 05 грудня 2013року, а відступлення права вимоги до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» відбулось лише на підставі договору від 13 серпня 2020року. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Інші учасники справи своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористались та відзиву на апеляційну скаргу не подавали.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2026року апеляційна скарга залишена без руху до надходження до Дніпровського апеляційного суду даної цивільної справи.
03 лютого 2026року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2026року відкрито апеляційне провадження у справі.
У зв`язку з прийнятим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 березня 2026року №412/0/15-26 про звільнення у зв`язку з поданням заяви про відставку судді ОСОБА_4 , на підставі розпорядження керівника апарату суду від 20 березня 2026року та у відповідності до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, 23 березня 2026року у справі здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддями.
Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач – Никифоряк Л.П., судді: Гапонов А.В., Красвітна Т.П.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 березня 2026року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 28 квітня 2026року.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2010року у справі № 2-4742/2010, позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра» задоволено, стягнуто солідарно з ТОВ «Славнафта», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ВАТ «КБ «Надра» загальний борг в сумі 67 335,98грн та витрати на судовий збір 665,88грн і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 252,00грн, а всього 68 253,86грн.
Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.
Матеріали справи містять договір № GL48N718070_Ur_4 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладений 13 серпня 2020року між ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за кредитним договором № 8/2007/980-ОМК 40/8 від 07 травня 2007року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «Славнафта».
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Замінюючи стягувача у справі, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшли права кредитора за кредитним договором № 8/2007/980-ОМК 40/8 від 07 травня 2007року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «Славнафта», з якого на підставі рішення суду у справі № 2-4742/2010, солідарно стягнуто заборгованість за вказаним договором. 
Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити так як судом першої інстанції при постановленні ухвали не були додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); та згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Аналогічні норми містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України від 02 червня 2016року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі – Закон № 1404-VIII).
З огляду на зазначені норми матеріального права заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), зазначено, що «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.
Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.
За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022року у справі № 2-870/11 (провадження № 61-4429св22) зазначено, що «стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками – незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.
Заміна сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України; стадія виконавчого провадження починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2010року у справі про стягнення кредитної заборгованості набрало законної сили 05 грудня 2010року. 
Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання за загальним правилом сплинув 05 грудня 2013року.
У справі відсутні відомості, що виконавчі листи були пред`явлені до примусового виконання.
Відступлення права вимоги до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» відбулось на підставі договору лише 13 серпня 2020року. 
Та із заявою про заміну стягувача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду у грудні 2025року.
Тобто із дня набрання рішенням про стягнення кредитної заборгованості законної сили до звернення до суду із заявою про заміну стягувача у справі пройшло близько п`ятнадцяти років. 
Заявник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звертаючись з заявою про заміну стягувача у виконавчих листах, не подавав заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, підстав для поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчого листа не наводив. 
Замінюючи стягувача у справі, суд не звернув уваги на викладені обставини, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права та постановив оскаржувану ухвалу без достатніх правових підстав.
ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звертаючись до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) її правонаступником не надало доказів існування виконавчого провадження чи потенційної можливості його відкриття.
Апеляційний суд звертає увагу, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», який набув право вимоги, як новий кредитор мав отримати від попереднього кредитора кредитну справу та, відповідно, надати до суду при зверненні з заявою про заміну стягувача інформацію щодо отримання Банком виконавчих листів, звернення таких до виконання, стадії виконання тощо.
Матеріали, наявні у справі, недостатні для задоволення заяви про заміну стягувача за виконавчими листами, виданими на виконання рішення суду у справі №2-4742/2010.
Заміна стягувача не має нести формальний характер, покликаний фіксувати виключно процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва без здійснення завдань цивільного судочинства, передбачених стадією виконання судових рішень.
За наведених підстав, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про заміну стягувача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Саме з такого розуміння вищезазначених норм матеріального та процесуального права виходить суд апеляційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам не надавав оцінку, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви про заміну стягувача у справі.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, суд першої інстанції не виконав вимоги закону про законність рішення суду та саме невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони (стягувача) на його правонаступника. 
Керуючись статтями 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2 .
Ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025року – скасувати.
Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони (стягувача) на його правонаступника. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 квітня 2026року.

Судді: