Справа № 526/2839/25
Провадження № 2/526/219/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

23 квітня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - Киричка С.А.,
з участю секретаря – Широколави О.В.,
представника позивача – адвоката Сергієнка В.І.,
представника відповідача – Варченка П.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:
Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 21.02.2022 між ОСОБА_1 (далі – позивач) та Аграрним приватно-орендним підприємством «Великообухівське» (далі – відповідач) було укладено договір оренди земельної ділянки. Після укладання договору відповідач порушує його умови, не виплачує орендну плату в розмірі та строки, передбачені договором. Позивач письмово звернулася до підприємства з заявою про намір розірвати договір оренди через систематичне порушення його умов та листом відповідача було відмовлено у виплаті орендної плати, а також повідомлено, що було проведено рекультивацію земельної ділянки, випилювання кущів, чагарників та дерев, викорчовування пеньків та інше, щоб привести земельну ділянку у стан придатний для сільськогосподарського виробництва й затрачені кошти підуть у зарахування майбутньої орендної плати за земельну ділянку із розрахунку 5500,00 грн. за 1 га. Позивач вважає, що це не зазначено в договорі та стосується інших договірних відносин. Позивач направила письмове повідомлення про намір розірвати договір, воно отримано підприємством, але залишилося без реагування. На підставі цього просить достроково розірвати договір оренди земельної ділянки між ними та стягнути з підприємства судові витрати.
Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін.
Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідачем 28.09.2021 на звернення ОСОБА_2 , матері позивачки, було надано позику в сумі 23500 грн для виготовлення технічної документації на три земельні ділянки. Крім того, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 самостійно запропонували відповідачу взяти вказані ділянки в оренду, а суму позики гасити за рахунок орендної плати. Власники земельних ділянок повідомили, що обробіток даних земельних ділянок на даний час неможливий через їх захаращеність. Їх пропозицію по розчищенню ділянок голова ФГ Крат В.В. відхилив, а ОСОБА_4 погодився провести роботи по рекультивації вказаних земельних ділянок. Після проведення вказаних робіт, вартість яких сторонами було погоджено та прийнято, 21.02.2022 року між сторонами були укладені договори оренди землі. Дана позиція позивачки викликана тим, що на даний час існую вигідніша пропозиція по передачі земельної ділянки в оренду.
Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року розгляд справи переведено у загальний порядок та призначено підготовче судове засідання.
17 жовтня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача – адвокат Сергієнко В.І. пояснив, що позов просить задовольнити через систематичне порушення умов договору, орендна плата не виплачувалася. 
Представник відповідача Варченко П.М. в останньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, судом встановлено наступне.
Згідно договору оренди землі від 21.02.2022, укладеного між позивачем (Орендодавець) та відповідачем (Орендар), Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5320484100:00:003:0498, площею 1,0900 га, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Миргородського району Полтавської області (далі – Договір) .
Договором сторони передбачили, зокрема – нормативна грошова оцінка земельної ділянки 71613,88 грн. (п. 3 Договору); земельна ділянка, яка передається в оренду, немає недоліків, які можуть перешкоджати її ефективному використанню (п. 4); договір укладено на 20 років (п. 6); орендна плата нараховується у розмірі не менше 14% від нормативної грошової оцінки 10025,94 грн. (п. 7); орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року (п. 9); пеня 0,3% за кожен день прострочення (п. 12); розірвання договору оренди в односторонньому порядку (п. 37).
З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13.11.2024 вбачається, що Договір зареєстрований 21.02.2022 за № 47033554.
Листом позивача від 13.09.2024 повідомлено відповідача про бажання достроково розірвати договір оренди за систематичне порушення умов Договору, яке виразилося у систематичній невиплаті орендної плати.
Листом відповідача від 05.10.2024 повідомлено позивача про те, що на земельній ділянці позивача було проведено рекультивацію земельної ділянки, випилювання кущів, чагарників та дерев, викорчовування пеньків та інше, щоб привести земельну ділянку у стан придатний для сільськогосподарського виробництва й затрачені кошти підуть у зарахування майбутньої орендної плати за земельну ділянку із розрахунку 5500,00 грн. за 1 га.
Листом позивача від 13.11.2024 повідомлено відповідача про намір розірвати Договір відповідно до п. 37, повернути земельну ділянку та провести повний розрахунок до Договором. (лист отримано відповідачем 05.12.2024).
З відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 04.09.2025 вбачається, що за період з січня 2022 року по лютий 2025 року орендна плата відповідачем за користування (оренду) земельної ділянки позивачу-відповідачу не нараховувалася та не виплачувалася.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положеннями ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.
За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право, крім іншого, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з ч. 3, 4, 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Таким чином, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору.
Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України, а саме підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Отже, аналіз змісту статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" та пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Також, п. 37 Договору сторони передбачили, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається при порушенні умов виконання даного договору сторонами. В разі розірвання договору орендодавець зобов`язаний проінформувати орендаря в письмовій формі не пізніше, ніж за шість місяців до завершення виробничого сільськогосподарського року (тобто з 1 листопада по 22 лютого).
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Укладаючи договір оренди землі сторони узгодили усі умови (пункти) договору, визначили його зміст, а тому зазначений договір оренди землі укладено з усіма погодженими сторонами умовами.
Відповідно до частини третьої статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Вказані правові висновки щодо одностороннього розірвання договору оренди землі викладені в постановах Верховного Суду від 02 вересня 2019 року у справі №623/2421/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі №420/550/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі №623/2422/16-ц.
Оскільки п. 37 Договору передбачено можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, що не суперечить ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренди землі», а відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні, суд приходить до висновку, що вимога про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору оренди землі.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Станом на час розгляду справи відповідач не надав суду доказів своєчасної сплати ним орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме – розірвання договору оренди землі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 968,96 гривень, оскільки позовна заява подана через систему «Електронний суд» (1211,20Х0,8).
Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» про розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити.
Розірвати достроково договір оренди земельної ділянки (паю) від 21.02.2022 № б/н, укладений між ОСОБА_1 та Аграрним приватно-орендним підприємством «Великообухівське», щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5320484100:00:003:0498, площею 1,0900 га, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право оренди якої зареєстроване 21.02.2022 виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради в Державному реєстрі речових прав за № 47033554.
Стягнути з Аграрного приватно-орендного підприємства «Великообухівське» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. 
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 01 травня 2026 року.
Повне найменування сторін:
Позивач : ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Аграрне приватно-орендне підприємство «Великообухівське», місцезнаходження: Полтавська область, Миргородський район, с. Велика Обухівка, вул. Молодіжна, 18, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 03772594.

Суддя: С. А. Киричок