КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/11122/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 359/12322/24

25 червня 2026року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.
суддів - Оніщука М.І.
- Шебуєвої В.А 
при секретарі - Можарівській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський Шлях 1Д» - адвоката Ковальчук Надії Олександрівни на додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2026 року, ухвалену під головуванням судді Муранової-Лесів І.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський шлях, 1-Д», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівництво комфорта», про визнання недійсним договору, відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов`язання відшкодувати збитки, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський шлях, 1-Д», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівництво комфорта», про визнання недійсним договору, відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов`язання відшкодувати збитки.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2026 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський шлях, 1-Д», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівництво комфорта», про визнання недійсним договору, відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов`язання відшкодувати збитки відмовлено. 
12 березня 2026 року від представника відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський Шлях 1Д» Ковальчук Н.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. 
В обґрунтування заявлених вимог представник зазначав, що судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову, однак питання про розподіл судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, судом не вирішено. У відзиві на позовну заяву відповідачем було заявлено клопотання про покладення судових витрат на позивача, а також подано документи на підтвердження надання правничої допомоги, зокрема договір про надання правничої допомоги від 01.10.2024, додаткові угоди до нього та детальний опис виконаних робіт на суму 11000 грн. Крім того, у відзиві було зазначено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу та вказано, що остаточні докази їх понесення будуть подані відповідно до вимог ЦПК України, у тому числі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Заявник зазначив, що правнича допомога надавалася адвокатом на підставі укладеного договору, а обсяг та вартість фактично наданих послуг визначені актом про надану правову допомогу від 11 березня 2026 року. Загальний розмір витрат на правничу допомогу у справі становить 23500 грн., що підтверджується відповідними доказами.
01.04.2026 в системі «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Павлишиним П.О. подана заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від 12.03.2026 з проханням відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСББ «Київський Шлях 1-Д» адвоката Ковальчук Н.О. про ухвалення додаткового рішення від 12.03.2026 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21000 гривень з позивача ОСОБА_1 на користь ОСББ «Київський Шлях 1Д» (за відсутності у заяві обґрунтування поважних причин не подання доказів суду до закінчення судових дебатів у справі, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу), та зменшити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень до 500 гривень (т.3 а.с.35-48).
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального.
Зазначає, що звертаючись до суду з відзивом на апеляційну скаргу представник зазначав, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до суду в порядку ст. 241 ЦПК або протягом 5 днів з дня винесення рішення. Окрім того, суд першої інстанції гне звернув увагу на те, що до відзиву на позовну заяву було надано докази на підтвердження надання професійної правничої допомоги, а саме:договір про надання правничої допомоги від 01 жовтня 2024 року, укладений між адвокатом Ковальчук Н.О. та ОСББ «Київський шлях ІД»; додаток № 2 від 11 грудня 2024 року до Договору про надання правничої допомоги від 01 жовтня 2024 року; додаток № 5 Детальний опис робіт (наданих послуг) від 13.12.2024, у відповідності до якого адвокатом в період з 11.12.2024 по 13.12.2024 було надано правничу допомогу у даній цивільній справі №359/12322/24 на загальну суму 11000,00 грн. 
Вказує на те, що після ухвалення рішення у даній справі представником було подано заяву про ухвалення додаткового рішення до якої було надано докази понесення судових витрат. Про те, суд першої інстанції не взявши до належної уваги викладену у відзиві на позов аргументацію сторони відповідача, не взявши до належної уваги аргументацію викладену у заяві про винесення додаткового рішення, стягнув із позивача   ОСОБА_1 лише 500, 00 грн, замість дійсної заявленої суми у розмірі понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції на загальну суму - 23 500,00 грн.
Звертає увагу апеляційного суду на те, що докази про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, до суду першої інстанції були подані разом з відзивом на позовну заяву у цій справі, а потім ще раз були подані із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі, однак судом першої інстанції зазначені обставини було залишено поза увагою.
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 
11 червня 2026 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський Шлях 1Д» - адвоката Ковальчук Надії Олександрівни позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.
24 червня 2026 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівництво комфорта» про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись засобами поштового зв`язку, проте 10 червня 2026 року до Київського апеляційного суду поштова кореспонденція повернулась без вручення, причина- «адресат відсутній».
З огляду на вище викладене колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності не з`явившихся сторін. 
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що звертаючись до суду першої інстанції з відзивом на позовну заяву представник відповідача зазначав, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат становить 11 000,00 грн., при цьому представник зазначив, що докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до суду в порядку ст. 241 ЦПК України.
До відзиву на позовну заяву представником було долучено копію договору про надання правничої допомоги № б/н від 01 жовтня 2024 року укладений між Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський шлях, 1-Д» та Ковальчук Н.О. , додаток до договору № 1 та № 2 в якому сторони погодили вартість послуг та додаток № 5 детальний опис попередній (орієнтовний) робіт (наданих послуг).
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2026 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський шлях, 1-Д», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівництво комфорта», про визнання недійсним договору, відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов`язання відшкодувати збитки відмовлено. 
В мотивувальній частині рішення, суд першої інстанції зазначив, що наданий відповідачем Детальний опис робіт (наданих послуг) містить лише зазначення про оплату клієнтом вартості правничої допомоги, однак сам по собі не підтверджує факту здійснення такої оплати за визначеними умовами договору, водночас доказів перерахування грошових коштів на рахунок адвоката, зокрема платіжних доручень, банківських виписок чи інших розрахункових документів, що підтверджують фактичне списання коштів з рахунку клієнта та їх зарахування на рахунок адвоката, матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані відповідачем документи не є належними та допустимими доказами фактичного понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі.
Разом з тим, резолютивна частина рішення не містить висновків про відмову у розподілі судових витрат. 
До заяви про ухвалення додаткового рішення заявник долучив копію договору про надання правничої допомоги № б/н від 01 жовтня 2024 року укладений між Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський шлях, 1-Д» та Ковальчук Н.О. , додатки до договору № 1,№ 2, № 6, № 8 та № 16. Також заявником було надано додаток № 17 акт про надання правової допомоги до договору від 11 березня 2026 року відповідно до якого сторони підтвердили надання адвокатом послуг на загальну суму 23 500,00 грн. 
Також заявником було надано докази сплати понесених витрат на професійну правничу допомогу. 
Задовольняючи частково заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до вимог цивільного процесуального закону докази, які підтверджують розмір понесених витрат на правничу допомогу, подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення дебатів сторона заявила про намір подати такі докази. Подання таких доказів після ухвалення рішення суду можливе лише за наявності поважних причин, які об`єктивно унеможливили їх подання у встановлений процесуальний строк, що має бути належним чином обґрунтовано стороною. Однак до заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача не додано жодних доказів та не наведено обставин, які б свідчили про наявність поважних причин неподання відповідних доказів у строки, визначені процесуальним законом, а також відсутні відомості про заявлення до закінчення судових дебатів наміру подати такі докази у майбутньому. За таких обставин подані після ухвалення рішення суду докази не можуть бути враховані судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат. У зв`язку з викладеним, вважав, щопідстави для задоволення заяви в частині стягнення 21000,00 грн. витрат на правничу допомогу відсутні. Крім того, відповідно до Акту про надану правову допомогу від 11 березня 2026 року відповідачем заявлено до стягнення 2500,00 грн. витрат на складання заяви про ухвалення додаткового рішення. Суд звернув увагу, що зазначений розмір витрат не відповідає наведеному в акті обсягу виконаних робіт та вартості однієї години роботи адвоката, оскільки 1 година 30 хвилин роботи при вартості 1000,00 грн. за годину становить 1500,00 грн., а не 2500,00 грн. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності, суд, оцінюючи такі витрати з точки зору їх реальності та розумності, дійшов висновку, що обґрунтованим та співмірним є їх розмір у сумі 500,00 грн., що також узгоджується із доводами представника позивача щодо необхідності їх зменшення.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне. 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК).
Відповідно до п. 2 частини другої статті 137 ЦПК для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті, як компенсація витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК).
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).
Частиною першою статті 246 ЦПК визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК).
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або третьою особою, чи тільки має бути сплачено (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18).
Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду апеляційної інстанції про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат ще до завершення розгляду справи (чи то за письмовим провадженням, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення (див. постанову Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 600/752/22-а).
З матеріалів справи вбачається, що при поданні відзиву на позовну заяву представник відповідача заявив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, становить 11 000,00 грн, що є витратами на правничу допомогу. Зазначив, що відповідні докази про розмір понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000, 00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що до заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача не додано жодних доказів та не наведено обставин, які б свідчили про наявність поважних причин неподання відповідних доказів у строки, визначені процесуальним законом, а також відсутні відомості про заявлення до закінчення судових дебатів наміру подати такі докази у майбутньому.
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що акт про надання правничої допомоги між сторонами був підписаний 11 березня 2026 року, тобто вже після ухвалення рішення у даній справі.
Таким чином, докази, які підтверджують остаточний розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції, не існували на час ухвалення судом рішення, тому не могли бути подані відповідачем до закінчення розгляду справи.
Якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, то вона може подати ці докази разом з відповідною заявою протягом п`яти днів після прийняття рішення по суті позовних вимог.
Оскільки відповідач до закінчення судових дебатів у справі зробив відповідну заяву щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та подав докази, які підтверджують такі витрати, протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення, як це визначено частиною восьмою статті 141 ЦПК, суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн.
Окрім того, висновки суду першої інстанції про те, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову у вказаній цивільній справі, суд відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вирішив питання понесених судових витрат, зокрема встановив, що належних доказів фактичної оплати у визначений договором спосіб шляхом перерахування грошових коштів на рахунок адвоката зазначеної суми 11000,00 грн. суду не надано, а надані відповідачем документи не є належними та допустимими доказами фактичного понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються:
1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог;
2) розподіл судових витрат;
3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;
4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України;
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2026 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський шлях, 1-Д», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівництво комфорта», про визнання недійсним договору, відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов`язання відшкодувати збитки відмовлено. 
В мотивувальній частині рішення, суд першої інстанції зазначив, що наданий відповідачем Детальний опис робіт (наданих послуг) містить лише зазначення про оплату клієнтом вартості правничої допомоги, однак сам по собі не підтверджує факту здійснення такої оплати за визначеними умовами договору. Водночас доказів перерахування грошових коштів на рахунок адвоката, зокрема платіжних доручень, банківських виписок чи інших розрахункових документів, що підтверджують фактичне списання коштів з рахунку клієнта та їх зарахування на рахунок адвоката, матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані відповідачем документи не є належними та допустимими доказами фактичного понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі.
Разом з тим, в порушення вимог ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення не містить висновків про відмову у розподілі судових витрат, що в свою чергу свідчить про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі не було здійснено розподіл судових витрат. 
Зазначені обставини також підтверджуються і тим, що суд першої інстанції отримавши заяву про ухвалення додаткового рішення розглянув цю заяву про суті заявлених вимог, тобто визнавши факт того, що при ухваленні основного рішення судом не здійснювався розподіл витрат. 
Щодо наявних в матеріалах справи клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає, що для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі, на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат. 
Колегія суддів вважає, що сторона позивача не надала заперечень щодо невідповідності заявлених витрат критеріям реальності, розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони, а тому колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неповного з`ясування обставин справи судом першої інстанції, а тому додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2026 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
Керуючись ст. ст. 133,137,141, 270, 367, 374,376, 381-384 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський Шлях 1Д» - адвоката Ковальчук Надії Олександрівни задовольнити.
Додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву представника відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський Шлях 1Д» - адвоката Ковальчук Надії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київський Шлях 1Д» судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 23 500,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 червня 2026 року.

Головуючий: Судді: