ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 280/7711/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі №280/7711/25 (суддя Лазаренко М.С., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ»" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ»" (далі позивач) звернулось до суду із позовом до Тернопільської митниці (далі відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2025/000235/2 від 16.07.2025року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що зауваження митного органу не стосуються відомостей, що підтверджують числові значення оцінюваного товару, а також не впливають на правильність визначення митної вартості. Наполягає, що відповідачем необґрунтовано та безпідставно застосовано при визначенні митної вартості резервний метод.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року позовні вимоги позивача задоволено. Суд визнав протиправними та скасував оскаржене позивачем рішення відповідача. 
Відповідачем на рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду у даній справі та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції, невірно розтлумачено норми ст. ст. 52 - 64, 257, 337 МКУ, не надано правової оцінки всім обставинам справи. Відповідач зазначає, що застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. Декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, визначену за ціною угоди, надані до оформлення документи містять розбіжності, які впливають на вартість складових митної вартості товару. Скаржник наполягає, що ним дотримано вимоги МК України щодо порядку визначення митної вартості товару, а спірне рішення прийняте у відповідності до чинного законодавства, у межах повноважень, а отже у суду не було законних підстав для його скасування.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ТОВ “ТОРГОВИЙ ДІМ АМТ” (код ЄДРПОУ 42822115) зареєстровано юридичною особою 14.02.2019, номер запису: 12241020000089253. Види діяльності позивача є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; 52.10 Складське господарство; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.
23.04.2024 позивачем (покупцем) укладено з компанією “GS DALIAN" CO., LTD” (Китай) (далі - продавець) зовнішньоекономічний контракт №DALIAN-1-2024-TD на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту.
В подальшому, компанією продавцем відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту, Специфікації №5 від 22.11.2024, рахунку-фактури від № 020425 від 18.03.2025 було здійснено поставку ТОВ “ТД “АМТ” товарів (пластини, листи з непористої, незатверділої вулканізованої гуми, прямокутної форми з рівними, не обробленими краями, не армовані, без сполучення з текстильними матеріалами, гумова техпластина) на суму 11532,06 доларів США.
Для здійснення митного оформлення товару 15.07.2025 позивачем до Тернопільської митниці було подано митну декларацію №25UA403070006200U0, відповідно до якої визначення митної вартості товару здійснено позивачем згідно зі ст. 57, 58 Митного кодексу України за основним методом (за ціною контракту щодо товару, який імпортуються).
До митного оформлення товарів до митниці разом з ЕМД було надіслано копії наступних документів: перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт №DALIAN-1-2024-TD від 23.04.2024; додаток (специфікація) до нього №5 від 22.11.2024; рахунок-фактура від 18.03.2025 за №020425; банківська платіжна інструкція №301 від 08.04.2025; пакувальний лист 18.03.2025.
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало митниці: договір перевезення вантажів морським транспортом №0303/912/25 від 03.03.2025; заявка на перевезення №G10669 від 18.03.2025; коносамент № BW25040422 21.04.2025; рахунок №G10669 від 01.07.2025; довідка про транспортні витрати від 01.07.2025; акт виконаних робіт від 01.07.2025; договір перевезення вантажу нажемним транспортном ТЕО №Х030325-46 від 03.03.2025; заявка на надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення №2121 від 30.06.2025; залізнична накладна №37555068 від 06.07.2025; рахунок на оплату № 2121 від 30.06.2025; акт виконаних робіт №2552 від 14.07.2025.
Посадовою особою митниці за результатом аналізу наданих до митного оформлення позивачем документів на адресу декларанта направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. - транспортні (перевізні) документи; - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
У відповідь на запит митниці позивач листом за вих. № 001-16/07 від 16.07.2025 додатково надав до митниці наступні документи: комерційну пропозицію, прайс-лист, свої доводи щодо висунутих вимог про надання додаткових документів, а також повідомив митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть.
16.07.2025 відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000235/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованих Товарів №1,2 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно зі ст. 64 Митного кодексу України. За основу для обрахунку митної вартості товарів взято інформацію щодо раніше визнаної митним органом митної вартості згідно митного оформлення:
- товару №1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 10.04.2025 №25UA209140008830U3 на рівні 1,36 дол. США/кг. (ТОВАР - Пластини, листи і смужки або стрічки, з непористої гуми: Лист гумовий, гладкий із обох сторін, розміром - 1,3 м x 5,7 м- NR/SBR RUBBER SHEET-1300X5700 - 47.42-WEIGHT - 1000 М. Торговельна марка: DONGYING WANHE RUBBER & PLASTIC Країна виробництва: CN Виробник: DONGYING WANHE RUBBER & PLASTIC CO., LTD. умови поставки - FOB);
- товару №2 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 11.01.2024 № UA209230/2024/002954 на рівні 0,9599 дол. США/кг. (дол. 5,1068 США/м. кв. ) (ТОВАР - Листи з вулканізованої непористої гуми, у рулонах, не армовані, з рифленою поверхньою, призначені для захисту підлоги проти сковзання (1281,8кв.м):З крапкою:3.0mmx1.3m-5800кг; Торговельна марка - немає даних; Виробник - Dalian Shangdu WJH CO., LTD Країна виробництва – CN, умови поставки - FOB).
16.07.2025, у відповідності п.7 ст. 55 Митного кодексу України, позивачем було подано та оформлено ЕМД № із застосуванням гарантії. Загальна різниця митних платежів (ПДВ та ввізне мито) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 163903,15 грн. Розрахунок різниці в митних платежах з митної вартості задекларованого товару, заявленої декларантом та скоригованої митницею (ціни позову) зазначено в графах 47 “Нарахування платежів” та “В” “Подробиці розрахунків” зазначеної вище ЕМД.
Вважаючи прийняте відповідачем рішення №UA403070/2025/000235/2 від 16.07.2025р. протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про їх обґрунтованість, оскільки надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до частини першої статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Приписами частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.
Щодо висновків відповідача, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, суд зазначає наступне.
У спірному випадку декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
Щодо твердження митниці стосовно неповноти інформації про витрати, пов`язані з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України через відсутність документів, які підтверджують транспортні витрати.
В даному випадку міжнародне перевезення задекларованого товару здійснювалось відповідно до укладеного між ТОВ “ТОРГОВИЙ ДІМ “АМТ”, як замовником, та компанією “Global Container Lines SIA”, як перевізником, договору міжнародного морського перевезення (фрахту) від 03.03.2025 № 0303/912/25, заявки на перевезення № G10669 від 18.03.2025, коносамента №BW25040422 від 21.04.2025 за маршрутом: порт Cінган, Китай – порт Гданськ, Польща, вартість якого складає 1480.00 доларiв США, без ПДВ, що підтверджено рахунком на оплату № G10669 від 01.07.2025, довідкою про транспортні витрати від 01.07.2025, актом виконаних послуг з перевезення від 01.07.2025.
Залізнична доставка вантажу здійснювалась відповідно до Договору №X030325-46 від 03.03.2025 компанією “ХІЛЛДОМ ЛОГІТІКС” за маршрутом: Гданськ – Пшемишль м/п Мостиська - 29981,45 грн; перевезення від кордону України до Тернополя, транспортно-експедиторське обслуговування на території України - 1735,04 грн. Зазначене також підтверджено заявкою на перевезення №2121 від 30.06.2025, інвойсом №2121 від 30.06.2025, актом №2552 від 14.07.2025, довідкою Експедитора про транспортні витрати №9337 від 01.07.2025.
Як вбачається з залізничної накладної перевізником по території Польщі виступала компанія “OST-WEST LOGISTIC POLAND SP.Z.o.o”.
Перевезення спірної товарної партії в даному випадку має ознаки мультимодального перевезення, тобто перевезення вантажу різними видами транспорту за одним договором.
Відповідно до ст. 10 Закону України “Про мультимодальні перевезення”, за договором мультимодального перевезення одна сторона (оператор мультимодального перевезення) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (замовника послуги мультимодального перевезення) надати послугу мультимодального перевезення, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення, в установлений договором строк. Відповідно до ст. 12 цього ж Закону, розрахунки за роботи та послуги, пов`язані з мультимодальним перевезенням, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними цінами, визначеними за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.
Отже договірні відносини щодо перевезення наземним (залізничним) шляхом спірної товарної партії у позивача наявні виключно з компанією-перевізником ТОВ “ХІЛЛДОМ ЛОГІТІКС”, якою Товариству було виставлено єдиний рахунок на оплату усіх послуг.
З наведеного вбачається, що спеціальними правовими нормами передбачена можливість для оператора мультимодального перевезення, яким в даному випадку виступає ТОВ “ХІЛЛДОМ ЛОГІТІКС” залучення інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення та виставлення єдиного рахунку за надані послуги з перевезення, тобто компанія “OST-WEST LOGISTIC POLAND SP.Z.o.o” була залучена до виконання наземного перевезення основним перевізником. З даною компанією товариство не має жодних договірних відносин. З третіми особами, які долучались основним перевізником до виконання послуг, розрахунок здійснює сам перевізник у межах договорів, укладених ним від свого імені з цими третіми особами. Товариству компанія перевізник виставила єдиний рахунок на оплату послуг з наземного перевезення товару за №2121 від 30.06.2025.
Тобто, за умовами договору може бути передбачено право експедитора укладати договори з іншими перевізниками з метою виконання умов договору експедирування та здійснювати оформлення перевізних документів, як - то товарно-транспортні накладні та коносаменти. При цьому, позивач не зобов`язаний мати безпосередні господарські відносини з вказаною компанією-перевізником, адже всі обов`язки щодо належного, своєчасного перевезення вантажу та оформлення необхідних транспортних документів покладено на оператора мультимодального перевезення.
При цьому, твердження відповідача про те, що згідно заявки на транспортно-експедиційне обслуговування погоджено перевезення іншого вантажу також є необґрунтованим з урахуванням того, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а суперечності у відомостях щодо умов оплати за надання транспортно-експедиційних послуг у документах та інших неточностей, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування митницею додаткових документів у декларанта. 
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України заявка на транспортно-експедиційне обслуговування не входить до обов`язкового переліку документів, які підтверджують митну вартість товару.
Щодо зауважень митного органу до наданої позивачем платіжної інструкції від 08.04.2025 №301 суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що в графі «призначення платежу» платіжної інструкції міститься посилання, як на специфікацію №5 від 22.11.2024, за якою здійснювалась поставка задекларованого товару, так і на контракт №DALIAN-1-2024-TD від 23.04.2024. Сума оплати у платіжній інструкціяї ідентифікуються за вищезазначеною специфікацією.
Слід зазначити, що обмін інформацією та документами між позивачем та банківською установою здійснюється за допомогою комплексної програми дистанційного банківського обслуговування для корпоративних клієнтів “Клієнт-банк”, яка вирішує задачі інформаційного і платіжно-розрахункового обслуговування юридичних осіб та забезпечує зв`язок з банком за допомогою захищених каналів зв`язку мережі Інтернет, з використанням електронного цифрового підпису.
Надані митниці платіжні інструкції формувались в електронному вигляді в програмі “Клієнт-банк” з електронним цифровим підписом відповідальної особи платника.
Банківські платіжні інструкції, які в рамках даної поставки підтверджують факт оплати вартості товару містять відмітки банку про проведення валютної банківської операції з переказу грошових коштів, що засвідчено також штампом банку та підписом відповідальної особи банку, що свідчить як про відповідність заповнення реквізитів даних платіжних інструкцій в іноземній валюті вимогам розділу II Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216, так і про прийняття та виконання їх банком.
Щодо встановленої митним органом хронологічної розбіжності між складання Специфікації №5 від 22.11.2024 до контракту № DALIAN-1-2024-TD від 23.04.2024 та комерційної пропозиції від 11.11.2024 суд не встановив такої розбіжності, оскільки контракт укладено 23.04.2024, комерційну пропозицію 11.11.2024, специфікацію 22.11.2024.
Таким чином, суд дійшов правильного висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків поданих до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Всупереч частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Зауваження, що викладені відповідачем спірному рішенні, є спростованими.
З урахуванням встановлених судом обставин, є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, таке рішення є протиправним та підлягало скасуванню.
Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст.ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Тернопільської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі № 280/7711/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак