РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/822/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Військової частини НОМЕР_1 	
 	про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо неповного нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцю Збройних Сил України, ОСОБА_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , нарахувати позивачу з 03.09.2025 року по 03.12.2025 року, додаткову винагороду згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 грн. за час перебування на стаціонарному лікування.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 року та введенням в Україні воєнного стану, з березня 2022 року, він був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України. Військову службу проходив у військові частині НОМЕР_1 . 08 травня 2025 року у зв`язку з виконанням бойових завдань по захисту Батьківщини, у складі підрозділу військової частини, поблизу населеного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 , мною було отримано поранення у вигляді вибухова травма. Акубаротравма, цефалічний синдром, що підтверджується первинною медичною карткою (форма 100), яка була видана відразу після отримання поранення, 08.05.2025 року в 5 год. 23 хв. та в подальшому підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №5856/189 від 14 травня 2025 року, яка була видана на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2025 року №703. У зв`язку з отриманим пораненням, 29.08.2025 року я звернувся до лікаря психіатра Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», яким поставлений діагноз: F43/1 - посттравматичний стресовий розлад, з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, тривожно-депресивним синдромом, інсомнією, логоневрозом. Внаслідок отриманої травми, за рекомендацією лікаря-психіатра та направленням військової частини НОМЕР_1 , з 03.09.2025 по 03.12.2025 року, я проходив стаціонарне лікування в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь», м.Київ. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №l1624 від 03.12.2025 року, встановлено основний діагноз: - F43.1 -посттравматичний стресовий посттравматичний стресовий розлад, тривожно-деперсивний розлад. Стійкий різко виражений варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу з проявами емоційно-вольової нестійкості, інсомнічним компонентом та вираженим логоневрозом. та супутній діагноз: - T70.0 - баротравма вуха. Стан після Вт (08.05.2025) акубаротрава у вигляді двобічної нейросенсорної приглухуватості IV ст. та інші діагнози. Відповідно до свідоцтва про хворобу від 20.11.2025 року №2025-1128-1344-3820-7, діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: - F-43.1; 110 - стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, тривожно-деперсивний варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу з проявами емоційно-вольової нестійкості, інсомнічним компонентом та вираженим логоневрозом. Гіпертонічна хвороба 1 стадія, 2 ст., ризик 1. ІХС; Дифузний кардіосклероз, СН І ст. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; - T70.0 - стан після Вт (08.05.2025) акубаротравма у вигляді двобічної нейросенсорної приглухуватості IV ст. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (Наказ МОЗ України від 04.07.2007 року №370), Травма відноситься до тяжких. Таким чином, викладене свідчить про те, що стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, настав внаслідок отримання акубаротравми 08.05.2025 року, тобто, після отриманого поранення (контузії) в районі н.п. Зелене Поле Донецької області. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08 грудня 2025 року №356-РС (по особовому складу), його звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «б» п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2233-XII (за станом здоров`я), а з 25 грудня 2025 року (наказ №374), виключений зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30 грудня 2025 року відповідно до Витягу з рішення експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи №117/25/2648/В, позивачу встановлена III - група інвалідності, пов`язана із захистом Батьківщини. Основний діагноз - ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків. Причина інвалідності - травми (поранення контузії, каліцтва) або захворювання, одержані під час захисту Батьківщини. Наявний висновок ВЛК або ЛЕК, або МВЛК - ЗСУ: Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. 20.12.2025 року позивачем подавався рапорт на командира військової частини НОМЕР_1 з долученими документами про отримання поранення та стаціонарне лікування, з метою отримання виплати у вигляді додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. за період з 03.09.2025 по 03.12.2025 року. 30 грудня 2025 року позивачем отримано лист військової частини НОМЕР_1 , про відмову у виплаті додаткової винагороди у зв`язку з відсутністю підстав для виплати. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. 
Ухвалою від 21.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що основним аргументом позову є те, що позивачу, на його думку, було протиправно відмовлено у виплаті додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень згідно Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за час стаціонарного лікування з 03.09.2025 року по 03.12.2025 року. Згідно абзацу третього-четвертого пункту 1-2 Постанова №168 до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого. Згідно положень п. 14 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (Порядок 260) підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення. Водночас, лікування позивача, щодо чого надано виписку із медичної карти стаціонарного хворого №11624, слід зазначити, що його слід визначати таким, що не пов`язаний саме з отриманням поранення (травми, контузії, каліцтва). Основний діагноз, посттравматичний стресовий розлад (F 43.1.) вказує на лікування саме хвороби (психічного розладу), а не поранення (травми, контузії, каліцтва). Тобто лікування в даному випадку не відповідає диспозиції норми абзацу третього-четвертого пункту 1-2 Постанова №168 та п. 14 розділу XXXIV Порядку 260 при буквальному її тлумаченні. Тобто природою поранення є фізична шкода, що завдається тілу. Природою ж захворювання є патологічний стан, який характеризується певними симптомами та ознаками. Поранення (травма, контузія, каліцтво) - це раптова, зовнішня, механічна або інша шкода, що пошкоджує тканини та органи організму. Травма, як правило, виникає миттєво, а захворювання може розвиватися повільно або гостро. Травма, як правило, має локальний вплив на пошкоджені тканини, а захворювання може впливати на весь організм. При травмах потрібна перша допомога та медична допомога, а при захворюваннях - лікування, яке може включати медикаменти, фізичні вправи, психотерапію та інші методи. Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1109/15800 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. Главою 21 розділу II такого Положення регулюється Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України. За пунктами 21.1, 21.2, 21.4 цієї глави, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військово-зобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК. При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених ТЦК та СП, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми). Таким чином, в розумінні чинного законодавства формулювання «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» та «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» є різними правовими категоріями. За таких умов, позов є необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними та допустимими доказами. Таким чином відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства і просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. 
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить суд задовольнити його позовні вимоги повністю.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , був признаний на військову службу під час мобілізації та з березня 2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 30.08.2023.
Відповідно до довідки про обставини травми №856/189 від 14.05.2025, в якій зазначено, що одержав вибухову травму. Акубаротравма. За обставин, безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділів військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 . 
Згідно із запису лікаря-психіатра від 29.08.2025 ОСОБА_1 встановлено діагноз F43.1 – посттравматичний стресовий розлад. Опис діагнозу: посттравматичний стресовий розлад, з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, тривожно-депресивним синдромом, інсомнією, логоневрозом. Рекомендація: стаціонарне лікування та обстеження з метою уточнення діагнозу в НВМКЦ «ГВКГ» за направленням в/ч.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №2025-1128-1344-3820-7 від 20.11.2025 ОСОБА_1 зафіксовано: 
F43.1;110. Стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, тривожно-деперсивний варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу з проявами емоційно-вольвої нестійкості, інсомнічним компонентом та вираженим логоневрозом. Гіпертонічна хвороба І стадія, 2 ст., ризик 1. ІХС: Дифузний кардіосклероз. СН І ст.Захворювання, ТАК, пов?язан(-а/е/i) із захистом Батьківщини.
T70.0 Стан після ВТ(08.05.2025) акубаротравма у вигляді двобічної нейросенсорної приглуховатості IV ст. Травма, ТАК, пов?язан (-а/е/i) із захистом Батьківщини За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких.
Y36.8 Наслідки закритого перелому (26.02.2024) лівої ключиці, що був лікований зануреним МОС (28.02.2024), з наянвість металоксрукції при незначному порушені функцій. Травма, ТАК, пов?язан(-а/е/і) із захистом Батьківщини За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 Nє370): Травма відноситься до тяжких
M42.10; N20.0; N41.1; I67.9; H52.0 Розповсюджений міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділу хребта, S-подбіний сколіоз (І ст.) грудного відділу хребта з больовим синдромом при помірному порушенні функцій. Застаріле пошкодження медіального меніску обох колінних суглобів з боьвоим синдром при незначному порушенні функцій. СКХ. Конкременти обох нирок 2-8 мм без порушення функції. Хронічний простатит в стадії ремісії. Дисциркуляторна енцефалопатія І стадії з астено-вегетативним, цефалгічним синдромами. Хронічна вертеброгенна дорсалгія, нестійка ремісія, без порушення функції. Далекозорість ступеню 0,75 Д при гостроті зору з корекцією 1.0 обох очей. Захворювання, ТАК, пов?язан(-а/е/і) з проходженням військової служби
L73.9 Хвороба волосяних фолікулів, неуточнена. Захворювання, НІ, не пов?язан(-а/е/ї) з проходженням військової служби
Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо. На підставі статті 17а, 3ба графи ІІ Розкладу хвороб Непридатний до військової служби
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №11624 виданої Національним військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь» Росощик Роман Миколайович з 03.09.2025 по 03.12.2025 перебував на стаціонарному лікуванні. Основний діагноз F43.1 – посттравматичний стресовий розлад. Також зазначено, що супутній захворювання: I10 - Есенціальна (первинна) гіпертензія Опис діагнозу: Гіпертонічна хвороба І стадія, 2 ст., ризик 1. ХС: Дифузний кардіосклероз. СН І ст. Т70.0 - Баротравма вуха Опис діагнозу: Стан після ВТ(08.05.2025) акубаротравма у вигляді двобічно нейросенсорної приглуховатості IV ст. Y36.8 - Ушкодження, отримані внаслідок бойових операцій після припинення військових дій Опис діагнозу: Наслідки закритого перелому (26.02.2024) лівої ключиці, що був лікований зануреним МОС (28. 02.2024), з наявність металоксрукції при незначному порушені функцій. M42.10 - Остеохондроз хребта у дорослих, множинні відділи хребта Опис діагнозу: Розповсюджений міжребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділу хребта, S-подбіний сколіоз (І ст.) грудного відділу хребта з больовим синдромом при помірному порушенні функцій. Застаріле пошкодження медіального меніску обох колінних суглобів з больовим синдром при незначному порушенні функцій. N20.0 - Камені нирки/ Опис діагнозу: СКХ. Конкременти обох нирок 2-8 мм без порушення функції N41.1 - Хронічний простатит Опис діагнозу: Хронічний простатит в стадії ремісії. 167.9 - Цереброваскулярна хвороба, неуточнена Опис діагнозу: Дисциркуляторна енцефалопатія І стадії з астено-вегетативним, цефалгічним синдромами. Хронічна вертеброгенна дорсалгія, нестійка ремісія, без порушення функції. H52.0 – Гіперметропія Опис діагнозу: Далекозорість ступеню 0,75 при гостроті зору з корекцією 1.0 обох очей. L73.9 - Хвороба волосяних фолікулів, неуточнена Опис діагнозу: Хвороба волосяних фолікулів, неуточнена. Також в даній виписці зазначено про те, що ОСОБА_1 рішенням ВЛК від 01.12.2025 №2025-1201-1052-2125-7 на підставі статті 17а, 36а графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби.
Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.12.2025 №374старшину ОСОБА_1 , радіотелефоніста 1 відділення 3 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2025 №356-РС (по особовому складу), звільненого з військової служби у відставку за підпунктом «б» пунктом другого частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2233-ХШШ (за станом здоров`я), вважати таким, що справи та посаду здав. З 25.12.2025 виключити зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення та направити на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
20.12.2025 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про здійснення додаткової винагороди. У заяві просив здійснити виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за періоди стаціонарного лікування хвороби, пов`язаної із захистом Батьківщини: з 03.09.2025 по 03.12.2025.
У відповідь на такий рапорт командир військової частини НОМЕР_1 надав відповідь листом від 30.12.2025 №21389, яким повідомив позивача, що правові норми, які містяться в постанові КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 та в наказі МОУ «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 №260 передбачають виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку саме з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Разом з тим, чинним законодавством не передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні через захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини. У зв`язку з цим, у здійсненні виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн за періоди перебування на стаціонарному лікуванні відмовлено. 
З такими діями відповідача позивач не погодився, з огляду на що і звернувся в суд з даним позовом. 
Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин 1-4 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч.4 ст.9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704 (далі Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168), пунктом 1 якої встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
01.04.2022 до постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Також, Постанову №168 (в редакції від 19.07.2022) доповнено пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів..
При цьому, відповідно до абз. 2 ст. 4 Закону №2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Так, наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
25.03.2022 для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 №248/1298 та від 18.04.2022 №248/1529.
В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Крім цього, згаданим наказом передбачений перелік випадків, згідно з яким не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди військовослужбовці, зокрема, які: самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).
При цьому зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у пунктах 4-8, 10, які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.
З урахуванням вищезазначеного рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, в подальшому наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Так, згідно з п. 9 розділу XXXIV Положення №260 (тут і далі в редакції Наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44) накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Пунктом 10 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Пунктом 11 розділу XXXIV Положення №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем.
При цьому, відповідно до абз. 2 ст. 4 Закону №2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону №2011-XII, та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402).
Відповідно до п.п. б п. 6.1 Положення №402, направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
За приписами п. 21.1 та п. 21.2 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби штатні ВЛК.
Відповідно до п. 11 ст. 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не може перевищувати чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків (занять) за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню штатною ВЛК не підлягає.
Згідно пункту 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення №402 відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.
Отже, відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини, де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.
З аналізу наведених норм чинного законодавства слідує, що військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, яка може становити до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком №5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
Також суд наголошує, що норми Постанови №168 та Порядку №260 визначають підставою для виплати додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я виключно отримання одних із таких чотирьох проявів негативного впливу на організм військовослужбовця: поранення; контузія; травма; каліцтво.
Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 03.09.2025 по 03.12.2025 за діагноз F43.1 – посттравматичний стресовий розлад.
Відповідно до свідоцтва про хворобу від 20.11.2025 №2025-1128-1344-3820-7 ОСОБА_1 зазначено, що F43.1;110. Стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, тривожно-деперсивний варіант розвитку, прогредієнтний тип перебігу з проявами емоційно-вольвої нестійкості, інсомнічним компонентом та вираженим логоневрозом. Гіпертонічна хвороба І стадія, 2 ст., ризик 1. ІХС: Дифузний кардіосклероз. СН І ст. Захворювання, ТАК, пов?язан(-а/е/i) із захистом Батьківщини.
В свою чергу, відповідно до наявних в матеріалах справи позивачу встановлено саме захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини.
Згідно з п. 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби". Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.
г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій. Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях.
ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту. Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.
д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності. У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні
е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.
є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) отримане військовослужбовцем при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, і він визнаний учасником бойових дій.
ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН.
з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час виконання обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу.
к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримано військовослужбовцем під час виконання миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії.
Таким чином, у розумінні чинного законодавства формулювання "поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" та "захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" є різними правовими категоріями і виплата додаткової винагороди за час лікування пов`язується саме з отриманням "поранення (травми, контузії, каліцтва)" а не "захворювання".
Матеріалами справи не підтверджується факт перебування позивача у спірні періоди на лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку саме з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаного із захистом Батьківщини, або факту перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, як того вимагає Постанова № 168.
З огляду на викладене, наявними матеріалами справи не підтверджено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн за періоди з 03.09.2025 по 03.12.2025.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 05 травня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) 

Суддя       У.М. Нор