КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2026 року справа №640/9841/22
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Адміністрація Державної спеціальної служби транспорту про визнання протиправними та нечинними окремих положень, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та нечинним Додаток 1 «Схема тарифних розрядів за основними посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту» до наказу Міністерства оборони України від 20.05.2019 року № 246 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту», в частині встановлення за посадою першого заступника начальника головного штабу тарифного розряду 56;
- зобов`язати Міністерство оборони України встановити посадовий оклад за посадою перший заступник начальника головного штабу Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту відповідно до підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на 1-5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника - начальника головного штабу-першого заступника Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку Позивача Додаток 1 «Схема тарифних розрядів за основними посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту» до наказу Міністерства оборони України від 20.05.2019 року № 246, в частині віднесення посади першого заступника начальника головного штабу до 56 тарифного розряду, є протиправним і нечинним, таким що прийнятий всупереч положень Закону України «Про Державну спеціальну службу транспорту» від 05.02.2004 року № 1449-IV та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у зв`язку з тим, що Додатком 2 до Постанови № 704 не визначено тарифного розряду за жодною посадою, яка відноситься до посад апарату міністерства, служби та є аналогічною посаді «перший заступник начальника головного штабу», а тому скористатися цією нормою під час видання наказу № 246 від 20.05.2019 року Міністерство оборони України не мало будь-яких законних підстав.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/9841/22 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва залучено в якості третьої особи - Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва витребувано докази по справі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
Від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла адміністративна справа №640/9841/22 на виконання Закону України № 2825-IX від 13 грудня 2022 р. «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду». Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями цю справу передано на розгляд судді Лиска І.Г.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду дану справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Відповідач подав до суду відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Також відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду.
Протокольною ухвалою суд у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду відмовив.
Третя особа подала до суду додаткові пояснення у справі.
У відповіді на відзив Позивач підтримав усі свої позовні вимоги.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження, призначено судове засідання.
Протокольною ухвалою задоволено клопотання представника позивача та вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач є громадянином України, що підтверджено копією паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області.
Наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (по особовому складу) від 23 грудня 2009 року № 114 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом «б» частини сьомої (за станом здоров`я) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з посади першого заступника начальника головного штабу Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, та призначено пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.05.2021 року у справі № 640/2169/21 Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та позивачу було надано довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 518/6.3/864 від 22.10.2021 року за посадою «перший заступник начальника головного штабу Адміністрації Держспецтрансслужби», відповідно до якої посадовий оклад складає 9 590,00 грн.
Відповідно до листа Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 23.12.2021 року № 518/6.2/1134 розмір посадового окладу за посадою «перший заступник начальника головного штабу Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту» встановлений наказом Міністерства оборони України від 20.05.2019 року № 246.
Згідно п. 1 наказу Міністерства оборони України від 20.05.2019 року № 246 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.05.2019 року за № 561/33532, установлені тарифні розряди за посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту згідно зі схемами, визначеними у додатках 1-10 до цього наказу.
Додатком 1 «Схема тарифних розрядів за основними посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту» до наказу Міністерства оборони України від 20.05.2019 року № 246 посада першого заступника начальника головного штабу віднесена до 56 тарифного розряду.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 114.
Згідно додатку 1 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 до тарифного розряду 56 застосовується тарифний коефіцієнт 5,44.
Відповідно до Закону України від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2018 р. встановлено у розмірі 1762,00 грн.
Таким чином, на даний час, посадовий оклад за посадою першого заступника начальника головного штабу визначено у розмірі 9 590,00 грн. (1762,00 грн. x 5,44).
Позивач зазначає, що Додаток 1 «Схема тарифних розрядів за основними посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту» до наказу Міністерства оборони України від 20.05.2019 року № 246, в частині віднесення посади першого заступника начальника головного штабу до 56 тарифного розряду, є протиправним і нечинним, таким що прийнятий всупереч положень Закону України «Про Державну спеціальну службу транспорту» від 05.02.2004 року № 1449-IV та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у зв`язку з тим, що Додатком 2 до Постанови № 704 не визначено тарифного розряду за жодною посадою, яка відноситься до посад апарату міністерства, служби та є аналогічною посаді «перший заступник начальника головного штабу», а тому скористатися цією нормою під час видання наказу № 246 від 20.05.2019 року Міністерство оборони України не мало будь-яких законних підстав.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 №3166-VI, систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади. Система центральних органів виконавчої влади є складовою системи органів виконавчої влади, вищим органом якої є Кабінет Міністрів України.
Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», міністерство є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох визначених Кабінетом Міністрів України сферах, проведення якої покладено на Кабінет Міністрів України Конституцією та законами України.
Приписами статті 8 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що міністр як член Кабінету Міністрів України здійснює повноваження, визначені Законом України "Про Кабінет Міністрів України", в тому числі щодо спрямування та координації діяльності центральних органів виконавчої влади. Зокрема пунктом 27 частини другої вищезазначеної статті передбачено, що міністр як керівник міністерства підписує накази міністерства.
Статтею 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» передбачено, що міністерство у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, які підписує міністр. Накази міністерства, видані в межах його повноважень, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами. Накази міністерства нормативно-правового змісту підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Накази міністерства, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".
Накази міністерства, які є нормативно-правовими актами, після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.
Пунктом 8 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671, визначено, що Міністерство оборони України в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює контроль за їх виконанням.
Накази Міноборони, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України “Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності”.
Нормативно-правові акти Міноборони підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.
Державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, які виступають суб`єктами нормотворення, здійснюється відповідно до Указу Президента України від 03.10.1992 "Про Державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731 (далі - Положення №731) та Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 №34/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за №381/10661 (далі Порядок №34/5).
Так, відповідно до пункту 2 Положення №731, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, що зачіпають права, свободи й законні інтереси або мають міжвідомчий характер.
Згідно з абзацом 8 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228, Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань здійснює державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, а також інших органів, акти яких відповідно до законодавства підлягають державній реєстрації.
Відповідно до пункту 1 Положення №731, державна реєстрація нормативно-правового акту полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis communautaire, антикорупційної експертизи, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.
Згідно з пунктом 13 Положення №731 у державній реєстрації відмовляється, якщо нормативно-правовий акт:
а) не відповідає Конституції та законам України, іншим актам законодавства, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis communautaire;
б) видано з порушенням вимог законодавства або без урахування практики Європейського суду з прав людини, зокрема акт:
порушує чи обмежує встановлені законом права, свободи й законні інтереси громадян, підприємств, установ та організацій або покладає на них не передбачені законодавством обов`язки;
виходить за межі компетенції органу, що його видав;
містить норми, що призводять або можуть призвести до вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень;
не відповідає вимогам законодавства про мови;
суперечить установленому порядку ведення діловодства;
видано за наявності будь-якої з обставин, визначених у частині першій статті 25 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (на підставі повідомлення Держпідприємництва);
в) не узгоджено із заінтересованими органами або не повідомлено про позицію уповноваженого представника від всеукраїнських профспілок, їх об`єднань та уповноваженого представника від всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців щодо нормативно-правового акту, прийнятого міністерством та іншим центральним органом виконавчої влади з питань, що стосуються соціально-трудової сфери, та проведену роботу з врахування їх зауважень і пропозицій;
г) викладено з порушенням правил правопису та нормопроектувальної техніки;
д) не узгоджується з дорученням, даним органу, що видав акт.
Відповідно до пункту 1.4. Порядку №34/5, терміни вживаються в таких значеннях:
- втрата чинності нормативно-правового акта (окремих його положень) - припинення в установленому законодавством порядку застосування зареєстрованого в Міністерстві юстиції України нормативно-правового акта (окремих його положень);
- скасування нормативно-правового акта - визнання в установленому законодавством порядку недійсним з моменту прийняття не зареєстрованого у Міністерстві юстиції України нормативно-правового акта, що підлягав державній реєстрації;
Пунктом 4.2. Порядку №34/5 передбачено, що спеціалісти Управління державної реєстрації нормативно-правових актів проводять правову експертизу нормативно-правових актів, а саме перевіряють їх відповідність Конституції та чинному законодавству України, а також правилам нормопроектувальної техніки. Експертиза нормативно-правового акта провадиться з метою встановлення повноважень суб`єкта нормотворення на прийняття цього нормативно-правового акта, забезпечення його відповідності законодавству, якості й обґрунтованості, своєчасності прийняття, виявлення можливих позитивних і негативних наслідків його дії.
Слід зазначити, що Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 20.05.2019 №246 "Про затвердження Схем тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту" зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 травня 2019 р. за № 561/33532, опубліковано в Офіційному віснику України та внесено до Єдиного державного реєстру нормативних актів відповідно до норм чинного законодавства України.
Щодо вимог позивача про визнання протиправним та нечинним Додаток 1 "Схема тарифних розрядів за основними посадами осіб офіцерського складу Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту" до наказу Міністерства оборони України від 20.05.2019 № 246 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту", в частині встановлення за посадою першого заступника начальника головного штабу тарифного розряду 56, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХXII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ч.4 ст.63 Закону № 2262-XII (у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон « 1774-VIII)) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частинами 2, 3 ст.51 Закону № 2262-ХII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Так, згідно з пунктом 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 (далі – Постанова №45) під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.
Пунктом 1 Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) вирішено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно з Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови № 704.
Пунктом 1 Постанови № 704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (із змінами), з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту, затверджено наказ від 20.05.2019 №246 Про встановлення тарифних транспорту.
Даним наказом затверджено, в тому числі, співвідношення встановлених до 01 березня 2018 року окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України та осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатку 11 до цього наказу.
Так, посадовий оклад при перерахунку пенсії позивача визначено відповідно до постанови КМУ №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, постанови №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та наказу МОУ від 20.05.2019 №246 Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту.
Як вбачається з матеріалів справи Позивач наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (по особовому складу) від 23 грудня 2009 року № 114 звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом "б" частини сьомої (за станом здоров`я) статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"
На час проходження військової служби ОСОБА_2 на посаді "першого заступника начальника головного штабу Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту" посадовий оклад за даною посадою встановлювався відповідно до Додатку 1 до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 06.02.2008 № 134 "Про затвердження посадових окладів осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту" в розмірі 2000 гривень.
При цьому, дії Міністерства по встановленню посадового окладу на рівні 2000 грн. позивачем не оскаржувались.
3 огляду на зазначене, оскільки відповідно до Додатку 11 до Наказу №246, тарифному розряду 55 відповідає розмір посадового окладу, встановленого (обчисленого) до 01 березня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 в сумі 2000-2069,99 грн., підстави для визнання протиправним та нечинним Додаток 1 "Схема тарифних розрядів за основними посадами осіб офіцерського складу Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту" до наказу Міністерства оборони України від 20.05.2019 № 246 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної спеціальної служби транспорту", в частині встановлення за посадою першого заступника начальника головного штабу тарифного розряду 56 немає.
З урахуванням вказаних обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.
Щодо позовних вимог, які стосуються зобов`язання Міністерства оборони України встановити посадовий оклад за посадою перший заступник начальника головного штабу Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту відповідно до підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на 1-5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника - начальника головного штабу-першого заступника Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, суд зазначає, що відповідно до Закону України "Про Державну спеціальну службу транспорту" (далі-Закон № 449-IV) Держспецтрансслужба є спеціалізованим військовим формуванням, що входить до системи Міністерства оборони України, призначеним для забезпечення стійкого функціонування транспорту в мирний час та в особливий період.
Згідно статті 4 зазначеного Закону № 449-IV Держспецтрансслужба має таку загальну структуру: - орган управління Держспецтрансслужба в системі Міністерства оборони України; - бригади, полки, окремі батальйони; - підрозділи охорони; - органи забезпечення; начальний центр; - заклади, підприємства та установи.
Статтею 11 Закону №449-IV встановлено, що безпосереднє керівництво Держспецтрансслужби в мирний час та в особливий період здійснює орган управління Держспецтрансслужби в системі Міністерства оборони України.
Керівник органу управління Держспецтрансслужби та його заступники призначаються на посаду та звільняються з посади Президентом України за поданням Міністра оборони У країни.
Функції і повноваження органу управління та його керівника визначаються Положенням про Державну спеціальну службу транспорту.
Відповідно до пункту 8 Положення про Державну спеціальну службу транспорту, затвердженого Указом Президента України від 6 серпня 2004 року № 873/2004 "Питання Державної спеціальної служби транспорту"(далі - Положення) Адміністрація Держспецтрансслужби є органом управління, який здійснює безпосереднє керівництво Держспецтрансслужбою в мирний час та в особливий період.
Пунктом 10 Положення визначено, що Адміністрацію Держспецтрансслужби очолює Голова, якого призначає на посаду та звільняє з посади Президент України за поданням Міністра оборони України.
Голова Адміністрації Держспецтрансслужби має заступників, які призначаються на посаду та звільняються з посади Президентом України за поданням Міністра оборони України.
Пунктом 13 Положення визначено, що органом оперативного управління Адміністрації Держспецтрансслужби є головний штаб, який очолює начальник головного штабу - перший заступник Голови Адміністрації Держспецтрансслужби.
Відповідно до структури Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, затвердженої Головою Адміністрації Держспецтрансслужби та погодженої Міністром оборони України 12.03.2019 головний штаб є складовою Адміністрації Держспецтрансслужби, до складу якого входять оперативне управління, управління персоналу, управління територіальної оборони.
Начальник головного штабу - перший заступник Голови Адміністрації Держспецтрансслужби є безпосереднім начальником для першого заступника начальника головного штабу, заступника начальника головного штабу - начальника оперативного управління, заступника начальника головного штабу - начальника управління персоналу, заступника начальника головного штабу - начальника управління територіальної оборони.
Відповідно до Каталогу штатних посад офіцерського складу Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 19.10.2016 № 546 "Про затвердження Каталогу штатних посад офіцерського складу Збройних Сил України" уніфікованими штатними посадами офіцерського складу є посади "Перший заступник Голови адміністрації (тільки для Державної спеціальної служби транспорту)" код посади - 1885, код базової посади - 1883, "Начальник Головного штабу (тільки для Державної спеціальної служби транспорту)" код посади - 1243, код базової посади - 1243, та посада "Перший заступник Начальник Головного штабу (тільки для Державної спеціальної служби транспорту)" код посади - 1245, код базової посади- 1243.
Штатним розписом Адміністрації Держспецтрансслужби № 13/103, затвердженого Головою Адміністрації Держспецтрансслужби 21 квітня 2019 року посади "Перший заступник Голови адміністрації та Начальник Головного штабу" суміщені в одну посаду - "Начальник головного штабу - перший заступник Голови Адміністрації Держспецтрансслужби"
Відповідно пункту 6.2 наказу Міністерства оборони України від 14 квітня 2021 року № 2/ДСК "Про затвердження Інструкції з розробки штатів і табелів до штатів органів військового управління, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій" у штатах у визначених випадках допускається поєднання не більше двох посад із встановленням ВОС (ОС) - за основною посадою, а військового звання та посадового окладу (тарифного розряду) - за вищою категорією.
За суміщеною посадою "Начальник головного штабу - перший заступник Голови Адміністрації Держспецтрансслужби" посадовий оклад (тарифний розряд) встановлюється за посадою "Перший заступник Голови адміністрації (тільки для Державної спеціальної служби транспорту)" код посади - 1885, код базової посади - 1883. Посадовий оклад за посадою "Перший заступник Голови адміністрації встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 718 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу".
Суд зазначає, що ОСОБА_1 проходив службу в Адміністрації Держспецтрансслужби на посаді "першого заступника начальника головного штабу Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту". Відповідно до штатного розпису Адміністрації Держспецтрансслужби №/103 затвердженого Головою Адміністрації Держспецтрансслужби 21.04.2019 посада "Першого заступника начальника головного штабу" не відноситься до посади заступника керівника структурного підрозділу, так як призначення на дану посаду не здійснюється з урахуванням ст.11 Закону № 449-IV.
Враховуючи вищевикладене при визначенні тарифного розряду за посадою першого заступника начальника головного штабу Адміністрації Держспецтрансслужби не може застосовуватися абзац 3 підпункт 1 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704.
Щодо решти доводів сторін слід зазначити, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі с, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність свого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає. Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243, 243-246 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:
У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.